Furnizat de explosiveskull https://twitter.com/kaboomskull
Ascultă, Tommaso,
chiar avem nevoie să pescuim lângă insulă?
- Eh, îți faci prea multe griji. - Nu știu.
Ce se întâmplă dacă vechile povești sunt adevărate?
Oh, haide, Giacomo.
Chiar crezi în monștrii marini?
S-au văzut prea multe lucruri ciudate în aceste ape.
Toate sunt doar povești.
Povești înalte pentru a ne ține departe de un loc de pescuit minunat.
- Dar, Tommaso ... - Suntem bine.
Ah, asta e mai mult.
Ce este asta?
Ai pierdut. Sa mergem,
înainte de a reveni pentru noi.
Ți-am spus că sunt reale.
Oh, ce monstru!
Înspăimântător!
Peste afară din hambar! Peste afară din hambar!
Nu Nu NU!
Mama mă va ucide!
Caterina!
Aștepta!
Vai!
Bună dimineața, domnule Branzino.
Și, de asemenea, îmi pare rău.
Ei bine, ce mai face doamna Branzino?
Bună, Luca.
Scuzați-mă Doamnă. Ai...
Da.
Giuseppe, întoarce-te aici!
Vrei să fugi ca prietenul tău Enrico?
Pentru că am vești pentru tine. Ori e mort, ori e
acolo. Undeva. Văzând lumea.
Dar probabil e mort.
Phew. Bine, sunt toți.
Monalisa, de ce zâmbești?
Mai este cineva acolo?
Giuseppe.
Despre ce am vorbit?
Oh, Joseph.
In regula. Să ieșim.
- Buna ziua. - Buna dimineata.
- Bună, doamnă Aragosta. - Hei, Luca!
- Buna dimineata! - Dimineața!
Bine. Totul clar.
Lasa-ma sa stiu daca ai nevoie de ceva.
Oricine?
Nu? Bine.
Giuseppe ...
Oh.
Huh?
Monștri de pământ! Toată lumea, sub stâncă!
Huh?
Luca!
Pranzul este gata!
Ajung imediat!
Haide! Trebuie să ne întoarcem.
Ai întârziat două minute.
- A fost vreo barcă? Huh? - Uh ...
- Te-ai ascuns? - Da, mama.
Pentru că dacă vă vor arăta chiar și o privire ...
Crezi că vin să se întâlnească cu noi prieteni, nu?
- Nu. - Fă discuții.
- Eu ... nu. - Nu.
- Sunt aici să facă crime. - Uh-huh.
Deci, mă asigur doar că știi.
Multumesc mama.
Când eram copil,
am merge săptămâni fără să vedem o barcă,
și permiteți-mi să vă spun că nu aveau motoare.
Doar un monstru transpirat cu o paletă.
- Salut, bunico. Mwah. - Hei, Bubble.
- Hi tata. - Luca!
Uită-te la Pinchy-pessa. Ea mută.
Oh, este magnific.
Acum, iată un crab de campion, dacă am văzut vreodată unul.
- Oh dragut. - Whoa, whoa, whoa!
- Nu o privi în ochi! - Îmi pare rău.
Dar nu vă cereți scuze. Poate simți slăbiciunea.
Oh!
Vino să mănânci, Luca. Haide.
Mai bine îi învingem pe acei Branzinos la spectacolul de crab anul acesta.
Toată lumea crede că Bianca Branzino este atât de grozavă
cu crabii ei premiați
și uimitoare impresie de delfin. Vă rog!
Oricine poate face asta.
Dreapta?
Nu știu de ce delfinii sună chiar așa.
Știi, de ce nu vorbesc?
- Luca. - Huh?
Ce este în mintea ta?
Uh ... Uh ... Ei bine, mă întrebam doar ...
De unde vin bărcile?
Orașul monstru al pământului. Chiar deasupra suprafeței.
Am bătut un tip la cărți acolo o dată.
Mama! Ce faci?
E destul de mare ca să audă despre asta.
Ai fost la suprafață și ai făcut schimbarea?
Nu! Nu! Sfarsit! Închide-l!
Am fost doar curios.
Da? Ei bine, peștii curioși sunt prinși.
Nu vorbim, gândim, discutăm, contemplăm,
sau mergeți oriunde în apropierea suprafeței! Am înțeles?
Da, mama.
Aici. Acum să ne întoarcem la muncă.
Hei.
Privește-mă în ochi.
Știi că te iubesc, nu?
Știu, mamă.
Suntem puțin îngrijorați de el, nu?
Nu multumesc! Sunt plin.
Huh?
Hmm.
Whoa.
Hmm.
Boo.
Huh?
Este bine. Nu sunt om.
Oh! Slavă Domnului.
Aici, ține asta.
Uh ... Locuiești pe aici?
Aici jos? Nu Nu NU. Tocmai am venit pentru lucrurile mele.
Ooh.
Uh, hei! Stai, asta e al meu!
Domnule? Ți-ai uitat harponul și ...
Oh da. Mulțumiri!
Ce? Ce faci?
Tocilar!
Ahh! Oh nu!
Ajutați-mă!
Prima data?
Desigur ca este! Sunt un copil bun!
Hei, relaxează-te.
A respira.
Whoa.
Bine? Nu este grozav?
Nu!
Este rău și nu ar trebui să fiu aici sus.
O zi buna.
Mulțumesc.
Bună ... Bună ziua. Din nou.
Bunica,
chiar ai urcat la ...
Bine, toată lumea. Aceasta este, uh, Smuca.
Da. El conduce acum. Am înțeles?
- Wow. - Ah!
A fost greu de urmărit.
Aici.
Haide.
Whoa.
Aștepta.
Se pare că este încă acolo.
Da, asta se numește coadă fantomă.
Te vei obișnui.
Dreapta. Mersul pe jos.
Nu-ți face griji, ai noroc. Practic am inventat-o.
Pentru început, stivați totul unul peste celălalt.
Ca o grămadă de stânci.
Grozav! Adică, bine, orice.
Acum, mersul pe jos este la fel ca înotul.
Dar fără aripioare. Sau o coadă.
Și, de asemenea, nu există apă.
În caz contrar, este exact ca același lucru.
Incearca.
Nu e asta. Incearca din nou.
Oh, încearcă să conduci cu capul.
Nu, mai mult burta.
Asta ... Asta zace pe pământ.
Ce zici de asta?
Fă un pas fără să mă gândești la asta.
Nu, nu, nu, nu te gândi la asta.
Nu știu să nu mă gândesc la ceva.
Bine bine. Ceas.
Îndreptați-vă picioarele către locul în care doriți să mergeți. Bine?
Și apoi te prinzi
înainte de a cădea.
Da, este corect.
Heh.
Bun. Bun.
- Da. Da! - Sunt ... o primesc!
Nu-i rău, puștiule. Alberto Scorfano.
Luca Paguro.
Este un lucru uman. Sunt un fel de expert.
Ce înseamnă?
Lucrul pe care tocmai l-ai spus?
Haide. Îți voi arăta câteva lucruri!
Sidef!
Locuiești aici?
Da. Eu și tatăl meu.
Nici măcar nu este aici,
așa că fac cam tot ce vreau.
Nu este periculos?
Da, este cel mai bun!
Tot ce este bun este deasupra suprafeței.
Ce altceva?
Aer!
Gravitatie! Cunoscut și sub numele de cădere!
Cerul. Nori. Soarele.
Whoa. Nu te uita la el.
Glumeam. Cu siguranță uită-te la el.
Și apoi, există lucruri umane.
Whoa.
După cum puteți vedea,
Colecționez de mult timp,
așa că întreabă-mă orice.
Whoa.
Da. Aceasta este Mașina Doamne Cântătoare Magice.
Este rupt, din păcate.
Vai! L-ai desfăcut!
Ce-i asta?
Oh, este doar cel mai mare lucru pe care l-au făcut oamenii vreodată.
Vespa.
- Whoa. - Doar stai pe el,
și te duce oriunde vrei să mergi.
În toată lumea puturoasă!
„Vespa este libertate”.
Huh?
Whoo-hoo-hoo.
Da!
Destul de cool, nu?
Uh ... Da.
Huh. O să faci una?
Cred că aveți toate părțile.
Am piesele.
Voi face una! Vrei sa ajuti?
Pe mine? Da! Aștepta! Nu, nu pot.
- Trebuie să mă duc acasă. - Așa a doua secundă?
Da, dacă părinții mei au aflat că sunt aici sus ...
Oof.
Ar fi rău. Deci, mulțumesc, dar ...
La revedere. Pentru totdeauna.
Bine, dar acum trebuie să plec.
Bine. Pa.
Serios, trebuie să plec, ca acum. Ca acum.
Bine. Ne mai vedem.
Este chiar mai bun decât poza.
Da este.
Trebuie să fug.
Ne vedem maine!
Luca! Unde ai fost?
Uh ...
Nu spune suprafață. Nu spune suprafață.
Suprafaţă.
Ce-ai zis?
Ce-i cu piciorul tău?
Luca.
- Oh, eu ... eu ... - O să ne spui unde ai fost?
- Uh ... - E vina mea.
L-am trimis să caute castraveți de mare.
Dreapta! Îmi pare rău, bunico, nu le-am putut găsi.
Mamă, viața lui este
poate un pic mai important decât gustările tale.
Mulțumesc.
Vai! Cum ai dat jos?
L-am călărit în jos.
- Uh ... - Nu am făcut-o.
Dar l-am împins pe fereastra din spate.
A durat ceva timp pentru a pune din nou împreună,
dar e bine acum.
Ești gata să o călărești?
Oh, bine, mulțumesc, dar nu, mulțumesc.
Adică, cred că poate aș muri.
Bine, o voi călări. Țineți rampa.
Uh ...
Domnule, poate ar trebui să dormim pe el?
Orice ai face, nu te mișca!
Nu sunt tipul pe care îl vrei pentru asta.
Sunt mai degrabă un om cu idei ...
Ia-mă, gravitația!
Unu...
Vai!
Asta este normal! Rămâi concentrat!
Nu te mișca, nu te mișca, nu te mișca!
E mort. L-am omorât!
Vai!
- Aștepta. A fost bine? - Vai...
Ai văzut înălțimea pe care o am?
Hei, drăguță.
Haide, să construim altul.
Yahoo!
Huh? Huh?
Oh.
Haha!
Vai!
Haide, Luca!
Vai!
Huh.
Ce-i cu tine, stupido?
Uite, trebuie să călătorim împreună.
Dacă nu stați pe spate și țineți-vă în față,
totul se destramă.
Oh. Și cine ține rampa?
Broasca testoasa. Haide. E mai rapid decât pare.
Oh, bine. Începem.
Tu, uh, vii?
Nu. Nu pot so fac. Niciodată într-un milion de ani.
Hei hei hei. Știu problema ta.
Ai un Bruno în cap.
- Un Bruno? - Da.
Uneori primesc și eu câteodată.
- Alberto, nu poți. - Alberto, vei muri.
- Alberto, nu-ți pune asta în gură.
Luca, e simplu. Nu-l asculta pe Bruno prost.
De ce îl cheamă Bruno?
Nu-mi pasă. Nu contează.
Spune-i orice vrei.
Taci din gură. Spune „Silenzio, Bruno”.
Tăcere, Bruno.
Mai tare! - Tăcere, Bruno!
- Liniște, Bruno. - "Tăcere, Bruno!"
Liniște, Bruno!
- Îl mai auzi? - Nu! Doar tu!
Bun! Acum, sprijină-te!
Începem!
Da!
Tăcere, Bruno. Tăcere, Bruno.
Tăcere, Bruno.
- Whoa. - Wow.
Uh-oh.
Vai! Da!
Da! Suntem în viață! Nu-mi vine să cred!
- Ia asta, Bruno! - Da!
Care sunt toate acele lumini mici?
Hamsii. Se duc acolo să doarmă.
- Într-adevăr? - Da.
Și peștii mari îi protejează.
Am atins-o o dată.
Nu știu, se simțea ca un pește.
Wow.
Viața ta este mult mai rece decât a mea.
Nu merg niciodată nicăieri.
Eu doar visez la asta.
Ai venit aici.
Multumita tie.
Altfel, niciodată nu aș fi văzut nimic din toate astea.
Te-ai dus vreodată în orașul uman?
Da!
Uh ... Nu.
Dar, dar tatăl meu mi-a spus totul despre asta.
Deci, sunt cam un expert.
Tatăl tău pare atât de cool.
Ai noroc că te lasă să faci ce vrei.
Da. Desigur.
Hei, îți amintești de vremea când aproape că lovim acea piatră?
Și am zburat prin aer,
și am fost ca „Da!” Și atunci ai spus: „Nu!”
Nu ar fi uimitor să ai o Vespa adevărată?
Da. Acesta este visul.
Da.
Vai!
O, Luca, uite!
Vai!
Vespas sălbatice!
Vai!
Luca, preia!
Da omule!
Haide, mai repede!
Da! Whoo-hoo-hoo-hoo!
Vai!
Whoa.
O fac, Alberto! O fac!
Alberto?
Oh nu! Am adormit!
Ce?
Phew.
Uh ...
Daniela, chiar trebuie să mergem cu asta?
Cu ce?
Fiule, ai mari probleme.
Trebuie să ne promiți
că nu te vei mai strecura niciodată la suprafață.
Îmi pare rău.
Dar, știi, nu este atât de periculos acolo sus.
Poate aș putea să-ți arăt.
Ți-am spus. Fiul nostru are o dorință de moarte.
Dar, mamă, suntem întotdeauna atenți!
"Noi"?
Eu și prietenul meu, Alberto.
Dar este OK. Este unul dintre noi.
Ah, da. Există de obicei o influență proastă.
Bine că ai trimis după mine când ai făcut-o, nu?
Luca, acesta este fratele meu, unchiul tău Ugo.
Vă mulțumesc din nou pentru că ați venit până aici
cu un preaviz atât de scurt.
Desigur.
Bună ziua, Luca.
Este foarte frumos să ...
Luca, am nevoie să-i pui inima.
Asta e corect. Lucrul roșu. Punch-l.
- Mai tare! - Oh.
Mulțumesc pentru că. Prea mult oxigen aici sus.
Nu ca adâncul. După cum veți învăța.
Ce?
Sigur, nu există lumina soarelui,
dar oricum nu este nimic de văzut.
Sau faceți. Doar tu și gândurile tale,
și toată carcasa de balenă pe care o poți mânca.
Micile bucăți din ea plutesc doar în gura ta.
Nu o poți opri.
Nu o puteți vedea. Deci daca tu...
Gura se deschise, carcasa de balenă intră.
Da bine. Îl recomand.
Haide. Fara timp de pierdut.
Mamă, ce vrea să spună?
O să rămâi cu unchiul Ugo
pentru restul sezonului.
Nu, nu pot!
Două anotimpuri, atunci. Vrei să mergi pentru trei?
De ce faci asta?
Lumea este un loc foarte periculos, Luca,
iar dacă trebuie să te trimit pe fundul oceanului
pentru a vă păstra în siguranță, așa să fie.
Nu știi cum e acolo sus!
Te cunosc. Și știu ce e mai bine pentru tine.
Este gata.
Hei. Privește-mă în ochi.
Știi că te iubesc, nu?
Mă trimit în adânc!
Să trăiesc cu unchiul meu ciudat!
- Ce trebuie să fac? - Stau?
Aici sus? Vor veni să mă caute.
Bine, poate fi adevărat,
dar vor veni să te caute acolo?
În nici un caz. Asta e o nebunie.
Adică, acel loc trebuie să fie plin de Vespas.
- Trebuie să fie una pentru noi. - Huh.
O adevărată Vespa.
Putem chiar să supraviețuim acolo?
Tu și cu mine? Putem face orice.
Am înota chiar în Vespatown,
localizează-l pe domnul Vespa,
Aștepta. Chiar crezi că există un Signor Vespa?
- Are sens, nu? - Da. Continua.
Și noi spunem: „Signor Vespa, construiește-ne una dintre acestea!”
Whoa. Acesta este cel mai mare desen pe care l-am văzut vreodată.
Da, stiu. Luca, gândește-te.
În fiecare zi, vom călători într-un loc nou,
și în fiecare noapte, vom dormi sub pește.
Nimeni care să ne spună ce să facem. Doar noi doi.
Gratuit.
Vai!
Ia-mă, gravitația!
Tăcere, Bruno.
Vai!
Da!
Haide!
Haha!
Da! Vai!
Whoa.
Papà, ce e asta?
Cum intrăm?
Aceasta va fi o briză.
- Doar nu te uda. - Uh ...
De fapt, acest oraș pare puțin aglomerat.
Hei! Tăcere, Bruno.
Ce-i cu tine, stupido?
Huh?
- Huh! A mers. - Vedea?
Trebuie doar să-mi urmezi exemplul.
Oraș uman clasic. Destul de cool, nu?
Hei, o faci acum. Spune doar chestia.
Mmm.
Doamnelor,
ce-i cu tine, stupido?
Poate am spus-o greșit?
Mmm. Mmm!
Wow!
Mmm!
Alberto, este prea periculos.
Să iesim de aici.
Și du-te unde?
Whoa.
Este Signor Vespa!
Mannaggia! Începem.
O, mamă mia! Vă rog, nu mai reveniți.
Buna! Buna!
Bip bip!
Mândria de Portorosso vine!
- Bună, frumoasă! - Hmm, blech!
Ma faci sa rosesc.
Și acum, cine vrea să mă privească mâncând un sandviș mare? Hmm?
Iata.
Așa vom vedea lumea.
Hei, puțin ajutor?
- Huh? - Hmm?
O, mamă mia! Vorbește cu Ercole. Ești rănit?
Ei bine, mă doare capul ...
Nu tu, Ciccio! În afara drumului!
O, piccolina, dacă există o zgârietură ...
Cineva a avut noroc astăzi. Hmm?
Cine a avut noroc?
Mm-hmm. În afara orașelor, nu?
Lasă-mă să te urez bun venit.
Ciccio?
Sunt încântat să vă cunosc, numărul unu și numărul doi.
Îmi plac hainele tale elegante.
De unde i-ai luat? Un cadavru?
Cadavru.
Glumesc.
Uh ... Uite, domnule Vespa ...
Domnule Vespa?
Tipul ăsta amuzant, hmm?
Sunt Ercole Visconti.
De cinci ori câștigător al Cupei Portorosso.
Ce este Portoros?
Cupa Portorosso!
Cum crezi că am plătit pentru frumoasa mea Vespa?
Hei, nu te mai uita.
E prea frumoasă pentru tine.
Eu, uh ...
Te iubesc.
Tipul mic nu poate nici măcar să scoată o vorbă.
Oof. Și miroase a spatele pescheria.
Hei, prietenul meu miroase uimitor.
Scuze scuze. Îl voi compensa.
Ciccio, Guido.
Ce faci?
- Luca! - Alberto!
Ah, doar o mică baie.
- Oh, nu, nu, nu! - E amuzant.
Huh?
- Nu! - Huh?
Hei! Hercule, suficient!
Oh, uite cine este aici. Spewlia.
Wow. Așa te antrenezi pentru cursă?
Domnia ta de teroare este
- Ajungând la capăt! - "Ajungând la capăt."
Vrei să spui ca acum un an?
Când renunți în mijlocul cursei?
Pentru că nu puteai să nu mai arunci în sus?
Nu am renunțat. M-au făcut să mă opresc.
Cred că este mai rău. Acum pleaca.
Mă distrez cu noii mei prieteni.
Vin cu mine.
Urca. Aș putea folosi greutatea suplimentară.
Amenda. Începeți un club. Pentru învinși!
Maggiore! O altă observație. În port, de data asta.
Stiu. Stabilim o recompensă.
Cineva va câștiga un premiu frumos.
Pe mine! Pe mine! Câștig premiile.
Ciccio!
Ia harponul tatălui tău!
Vom prinde un monstru marin.
Da!
Sto imbecille crede că poate fi un nebun
pentru că continuă să câștige cursa,
pe care nici măcar nu ar trebui să-l mai facă,
pentru că e prea bătrân și prea prost!
Știi, noi suntem sub praguri
trebuie să ne uităm reciproc, nu?
Ce este sub câini?
Underdogs.
Știi, copii diferiți,
îmbrăcat ciudat,
sau puțin mai transpirat decât media.
Uh ...
Prea mult? Prea mult.
Deci, ești în oraș pentru cursă?
Cupa Portorosso?
Ei bine, vorbe bune.
Trebuie să le livrez. Să te antrenezi mereu, știi?
Ar trebui să o întrebăm despre această cursă din Cupa Portorosso.
Așa a spus omul tare înfricoșător că și-a luat Vespa.
Giulia!
Oh!
- Uh, mulțumesc. - Bună.
Hei, uh, Spewlia?
Giulia. Numele meu este Giulia.
Bine. Când alergi într-o cupă, ce primești?
Soldi. Premiu in bani.
Oh.
Bine.
- Nu Nu! Continuă! - Ce? De ce?
Întrebați-o despre banii premiului!
Dar lucrurile acelea sunt inutile.
- Poate că devine o Vespa. - Cum devine asta ...
- Întreabă-o! - Bine bine bine.
- Buna din nou. - Bună.
Putem transforma banii în altceva?
- Ceva de genul.
Pfft. Nu. Dar te-ar putea obține asta.
Vai!
Este asa de frumos.
Da, avem nevoie de ea.
Super, așa că vom câștiga cursa.
Va trebui să-l învingi pe Ercole.
Bine, așa că îl vom învinge pe Ercole.
Huh. Într-adevăr?
Cred că îl va învinge pe Ercole, tipul ăsta.
În primul rând, pune-te la coadă!
În fiecare vară, smucitul acela îmi face viața nenorocită.
Deci, nimeni nu îl doboară decât dacă sunt eu!
În al doilea rând, aceasta nu este nicio rasă veche.
Este un triatlon italian epic, istovitor, tradițional.
Înot, ciclism și mâncare de paste.
Deci, ai avea nevoie de un coechipier.
Ei bine, ne vom da seama. Mulțumesc, fată umană.
Hei, hei, așteaptă. Stai, Alberto.
Dacă ne alăturăm echipei ei?
Mulțumesc! Ne vedem mai tarziu!
Hmm. O idee mai bună.
Hei, Spew ... Fată!
Sfântă mozzarella.
Felicitări, te alături echipei noastre.
Alerg singur.
Dar am putea fi și sub câini.
Hei, e în regulă, Luca.
Ar prefera să facă din nou toată cursa singură.
Poate că de data aceasta nu va arunca la fel de mult.
Așteaptă.
Vrei să fii în echipa mea, nu?
Să vedem ce ai.
În regulă, încercați să săriți pe el.
Nu Nu NU.
Trebuie să-i arăți că ești șeful!
Sfântă mozzarella.
- Ochii în sus. - Huh?
Privirea în jos este ceea ce te face să cazi.
Whoa.
Whoa. O fac.
Deci, putem fi în echipă?
Puteți evita obstacolele?
Ce se întâmplă dacă o bătrână îți trece în cale?
Puteți rezista atacurilor verbale pasiv-agresive?
„Bicicletă drăguță, numărul unu și numărul doi.
"Glumeam.
„Bicicleta ta este o rușine”.
În cele din urmă, puteți face față
terenul extrem de dificil al cursului?
Tăcere, Bruno.
Hmm.
Stop. Și tu?
Poți înota cel puțin?
Da, sunt uimitor de rău la înot.
Nu poți înota, abia poți merge cu bicicleta.
Adică, de unde ești chiar?
Nu vă spunem secretele noastre!
- Suntem fugari. - Fugiți?
Nu știu, ragazzi ...
Vă rog?
Familia mea avea să mă trimită undeva oribil.
Departe de tot ce iubesc.
Dar dacă câștigăm această cursă, ei bine,
putem fi liberi.
Viața mea este grozavă. Doar îl ajut.
Hmm.
Doar dă-mi încă o șansă.
Nu.
Voi o doriți la fel de rău ca mine.
Ai foamea.
Acesta este cel mai important lucru.
Cu siguranță mi-e foame.
Perfetto! Mănânci, mergi cu bicicleta, iar eu înot.
Underdogs?
Underdogs.
Acum avem nevoie doar de bani pentru taxa de intrare.
De la tatăl meu.
Bine, lasă-mă să vorbesc și să acționez dezinvolt.
Nu se descurcă bine cu frica.
Hei, Papà! am adus
niște prieteni la cină.
Este suficient pentru patru?
Whoa.
Ce-i cu tine, studenule?
Ce crezi că ucide cu aceia?
Orice înoată.
Ai văzut ziarul astăzi?
Fotografia aceea este falsă, Papà.
Toată lumea din Portorosso se preface că crede în monștrii marini.
Huh.
Ei bine, nu mă prefac.
Huh?
Alunecat.
Eh.
Phew!
Cina este gata.
Trenette cu pesto.
Mmm!
Uh ...
Mmm!
Bine.
De unde ați spus băieți că sunteți?
Sunt colegi de clasă. De la Genova.
Luca și, uh ...
- Alberto. - Alberto.
Și ce te aduce la Portorosso?
Oh. Uh ...
Amuzant ar trebui să întrebi.
Au venit pentru cursă.
Cursa?
Da.
Știi ce? Nu vă faceți griji.
„Nu vă faceți griji pentru asta”?
Mm-hmm. Nu vă faceți griji.
Giulietta. Un cuvant.
Nu vreau să faci din nou cursa.
Te superi atât de tare.
Papà, per favore, am o echipă acum.
Există, de asemenea, taxa de intrare. Banii sunt strânși.
Voi lucra ture duble la pescheria. Orice ai nevoie.
Nu pot vinde ceea ce nu am.
Am nevoie de mai mulți pești în plasa mea.
Scuză-mă?
Am putea ajuta.
Știi pești?
Oh, noi? Cunoaștem o mulțime de pești.
- Huh. - Poate pierde fața asta?
Vrei să lucrezi? Te pun la treabă.
Într-adevăr?
Oh, mulțumesc, tată.
Machiavelli! Nu tu ...
Nu! Machiavelli!
Îmi pare foarte rău de pisică.
Nu știu ce a intrat în el.
Este bine. Ne vom întoarce la, uh ...
Oh!
Aveți nevoie de un loc unde să stați?
Misto.
Hopa! Îmi pare rău. Acesta este ...
Ascunderea ta.
Huh. Da. Ascunderea mea.
Noapte bună , băieți.
Vai!
Alunecat. Uh, ne vedem dimineața.
- A fost cât pe ce. - Stiu.
Cum, cât de mare era tatăl acela uman?
Tipul acela ucide lucrurile, cu siguranță.
Am crezut că vom muri de o sută de ori.
Hei, relaxează-te.
Suntem incredibili la aceste lucruri umaniste.
Da. Ai dreptate.
M-ai văzut pe bicicletă?
Giulia a spus: „Uită-te în sus”
și apoi, dintr-o dată, o călăream.
Da da da. Vespa noastră va fi
chiar mai bine decât o bicicletă, totuși.
Pentru că în momentul în care îl obținem, am ieșit de aici.
Abia aștept.
Cum a putut să-i spună mama
despre acest oraș al nebunilor însetați de sânge?
Încă nu-mi vine să cred că ar face asta.
Nu este ca el.
Doar ține-ți paza sus.
Vor fi monștri de pământ peste tot.
- Daniela! Ooh! Aștepta! Au! Au! - Nu! Nu astăzi, monstru terestru!
- Sunt eu! - Oh!
Mi-ai speriat cântarul!
Doamne, ești puternic!
Îmi pare rău, sunt doar un pic pe margine.
Nu. Aveam nevoie de asta. M-a trezit cu adevărat.
Wow! Arătăm îngrozitor.
Uf, grosolan.
Haide. Să ne găsim fiul.
Oh nu! Oh nu! Alberto! Trezește-te!
Ce? Ahh! Cerul se scurge!
Hmm. Uh ...
Oh. Iată-te!
Buna dimineata.
Bine, băieți.
Vrei taxa de intrare, trebuie să o câștigi.
- Giulietta ... - Sunt pe asta!
- ... tu faci livrările. - Ii fac deja! Ciao!
Hmm. Voi doi veniți cu mine.
Oh.
Ce cuțit primesc? Huh? Huh?
Tu nu.
Bună dimineața, Massimo!
Veți fi cu ochii pe acei monștri marini, nu?
Cu toții mizăm pe tine.
Nu-ți face griji, Tommaso. Am ochii deschiși.
Nu vor scăpa.
Hei, asta nu este o bucurie.
Faceți-vă utili.
Uh ...
Hei, nu există nicio păcăleală acolo.
Un monstru marin l-a mâncat.
Huh? Ce?
Ma, nu. Așa am venit pe lume.
Whoa.
Mannaggia, nu este o captură excelentă astăzi.
S-ar putea să fie pentru că suntem peste un cimitir de pește bântuit.
Știm că nu este bântuit. Peștele crede că este bântuit.
În acest moment al zilei, majoritatea peștilor vor fi chiar acolo.
Hmm.
- Bună, Giulia. - Bună.
Haha!
Nou personal best!
Sfânt pecorino.
Shoo! Shoo!
Prietenii tăi știu pești.
Benissimo! Ooh, hai să mergem să ne înscriem.
Bine. Bine.
Acum, care este planul nostru? Gândește-te, Daniela.
Hei, totul este întotdeauna pe tine.
Vreau să mă intensific.
- Uh ... Sigur? - Oh da. Ma descurc.
Bună ziua, tânărule.
- Nu păcălești pe nimeni. - Lorenzo, eh-eh.
Chiar ai crezut că poți scăpa de asta?
- Renzo ... - Ai crezut că nu te vom găsi?
- Ei bine, ghici ce? - Nu cred ...
Este timpul să mergem acasă.
Să fie o lecție pentru tine!
Hai! Hai! Hai! Aleargă înainte ca mama sa să ajungă aici!
Se pare că nu am asta.
Nu, dar da. Îl voi cunoaște pe fiul meu când ...
... vezi-l.
Ah, rechini.
Mulțumesc tată! Haide, mai bine ne grăbim.
Bine.
Colegi portorosani!
Sunt eu, Giorgio Giorgioni!
Vânător de monștri marini și iubit furnizor de paste!
Vânător de monștri marini?
Ah, asta-i doar doamna Marseillaise.
Lucrează pentru sponsorul cursei.
Asta va dura pentru totdeauna.
Cele mai bune paste din Liguria
la un preț pe care fiecare familie și-l poate permite.
Treci la reguli!
Entuziasm. Îmi place să o văd.
Pentru a câștiga celebra mea cursă,
echipa ta trebuie să fie prima care să curajeze
apele perfide ale golfului,
devorați un bol misterios din pastele mele delicioase,
și mergeți la vârful Muntelui Portorosso și înapoi!
Toate acestea sună destul de greu.
Da. Greu de pierdut. Vom câștiga.
Îmi place încrederea ta.
Dar nu uita, va trebui să trecem prin ...
Campion care vine.
- Ugh. - Pa, pa! Hei!
Ercole.
Nu ești cam bătrân, Ercole?
D-na! Eu am 16.
Ai spus asta anul trecut.
Dar anul acesta este adevărat.
S-ar putea să doriți să vă economisiți banii, ragazzi.
Anul acesta, Ercole va bate recordul
și faceți-l șase la rând.
Oh nu. Nu cred.
Spewlia, ai făcut echipă cu acești vagabonzi?
Ignora-l.
Oh, îți doresc să poți.
Mă tem că prietenii tăi mai trebuie să plătească
taxa extraordinară extravilană.
Hei! Ercole! Trebuie să o dai înapoi!
Ercole nu trebuie să facă nimic.
Este campionul Cupei Portorosso, numărul unu.
Și numărul doi,
viața lui este uimitoare și toată lumea îl iubește.
Nu te iubesc. Le este frică de tine.
Ridică mâna dacă mă iubești.
Vedea? Toata lumea.
Chiar si tu. Bop!
Oh, asta e. Haide, Luca.
Hei! Vagabondii vor să lupte.
Wow!
- Alberto? - Liniște, Bruno.
Amintiți-vă, aceasta este pentru Vespa noastră.
- Stop. - O Vespa?
Coș de gunoi ca și cum nu ai putea călători Vespas
Ercole, ți-e teamă că o să-i punem capăt
- imperiul malefic al nedreptății. - „Imperiul malefic al nedreptății”.
Ai ceva nou?
Da. Iată una nouă. Arăți ca un, uh ... Uh ...
- Un somn. - Un somn!
Huh?
Uh, sunt niște hrănitori,
și au și două mustăți triste.
Taci!
Ascultă, micuță,
Mănânc copii ca tine la micul dejun.
Le-am scufundat în cioccolata mea și ...
... terminat!
Deci, aici, înscrie-te. Mm?
Îmi voi face misiunea de a te distruge.
Va fi o cursă, nu?
Ne pare rău, nu există autografe astăzi.
Puteți pune mâna jos.
Ha-ha! Luca! Bravo, am făcut-o!
Giulia Marcovaldo.
Bună, Giulia. Echipa unuia?
Nu azi.
- Luca Paguro. - Alberto Scorfano.
Bine, ragazzi, avem o săptămână de antrenat.
Ma descurc.
Stai ce?
În fiecare an schimbă pastele.
Trebuie să fii pregătit pentru orice.
Ar putea fi caneloni, penne, fusilli, trofie, chiar lasagne.
Și trebuie să folosești o forchetă. Este regula.
Uf! Regulile sunt pentru persoanele care guvernează.
Crap sfânt. Nu, nu pot.
Știu, știu.
Și nu uitați, piccoletto ...
Forza, Luca, nu-l lăsa să-ți intre în cap. Poți sa faci asta.
Bine. Silenzio, Bruno. Începem.
Nu pot!
Cred că așa înoată oamenii?
Uf, e jenant.
Vreți monștri marini?
Nu. Dar văd niște momeli.
Oh nu! Este Ercole! Du-te, du-te!
- Luca! Mai repede mai repede! - De ce nu ne mișcăm?
Ercole?
- Guido! - Eu ... am alunecat.
Ciccio, plesneste-l pe Guido.
Din nou. Cum spui tu.
Huh?
Hmm. Unde s-a dus celălalt?
- Eh? - Ercole!
Vai!
Giulia! Este lână. Nu se poate uda!
Ciccio, fă-l uscat, subito!
Luca? Alberto?
Te simți bine?
- Um ... - Suntem buni! Bine bine bine.
Ei bine, cred că este suficientă pregătire pentru astăzi.
- Da. De acord. - Da.
Ah, Ciccio! Motorul! Se îndepărtează încet!
Guido, palma Ciccio.
Cu dispreț!
- Huh? - Hmm.
Hei!
Lovește-l.
Oh!
Am o idee.
Uh-uh. Miere?
Bună băieți! Pot să joc și eu?
Hopa, îmi pare rău!
Nu sunt obișnuit cu picioarele.
Oh. Bine.
Ia mingea!
Vino și ia-l!
Uh-uh!
Nu copilul nostru, nu copilul nostru.
Haha!
Să o vedem pe Bianca Branzino făcând asta!
Efort bun, echipă.
Ți-ai câștigat pastele în seara asta.
Pot să vă rog să mănânc cu mâinile?
Unde ar putea fi?
Ei bine, cel puțin ai câștigat. Cred că.
Da, cred că am făcut-o.
Haide. Trebuie doar să continuăm să căutăm.
Uh ...
Alberto? Cred că mi-aș fi putut vedea părinții.
În nici un caz. Ți-am spus că nu vin aici.
Dar dacă au făcut-o?
Mă vor trimite în adânc.
Ascultă, relaxează-te. Nu se va întâmpla niciodată.
Bine, băieți.
Destul de bine astăzi, dar hai să vorbim despre tehnică.
Hei, ragazzi! Am nevoie de ajutor cu plasele.
Tu. Cel mare, puternic.
- Andiamo. - Ma intorc imediat.
Hei, vom câștiga.
Și vei primi Vespa ta.
De ce vrei o Vespa, din nou?
Oh. Pentru că va fi uimitor.
În fiecare zi, eu și Alberto vom călări într-un loc nou.
Și în fiecare noapte vom dormi sub pește.
Pestele? Bun.
Tu ce mai faci? Ce vei face când vei câștiga?
Mă voi ridica în fața tuturor
și spuneți: „Ți-am spus că voi câștiga!”
Da.
Si apoi, ce?
Ei bine, asta e.
Uite, în timpul școlii,
Locuiesc cu mama mea la Genova.
Și în fiecare vară, vin aici,
și toată lumea crede că sunt doar un copil ciudat
cine nu aparține.
Cred că știu ce simți.
Dreapta? De aceea trebuie să câștigăm.
Orașul ne va înveseli numele.
Viața lui Ercole va fi distrusă!
Îmi pare rău. Prea mult?
Mama spune că uneori sunt prea mult.
În nici un caz. Nu pentru mine.
Știi că aceștia nu sunt pești, nu?
Bineînțeles că sunt. Alberto mi-a spus totul despre asta.
Vino cu mine.
Acesta este un telescop.
Bătrânul Bernardi mă lasă să-l folosesc.
Face ca lucrurile îndepărtate să pară apropiate. Uite.
Vezi vreun pește?
Atunci ce sunt toate astea?
Stele. Ca soarele.
Bile de foc uriașe și furioase!
Așadar, Alberto s-a înșelat.
Și stelele sunt încercuite de planete.
Uite.
Acesta este Saturno. Este favoritul meu.
Este cea mai ușoară dintre planete.
Ei spun că dacă a existat un ocean suficient de mare pentru a-l ține,
ar pluti în el!
Vai!
Wow!
Haide, Luca!
Deci, așa zboară mașinile?
Da.
Și există orașe mari numite orașe?
Da.
Ca și mai mare decât Portorosso?
Ca Genova! Literal de 20 de ori mai mare.
Și suntem cu toții pe o piatră mare și rotundă,
plutind în jurul unei stele
în „sistemul solar”?
Atât de mișto, nu?
Și există ceva dincolo de sistemul solar?
Doar o galaxie plină de sisteme solare.
- Atunci ce? - Un univers plin de galaxii!
Si apoi, ce?
Și apoi...
Nu știu.
Dar anul viitor în Advanced Astronomy,
Voi folosi telescopul școlii mele.
Deci, poate voi afla.
Chestia asta e imensă. Mi-aș dori să ți-l pot arăta.
Promite doar că îmi vei spune tot ce vezi!
Îmi pare rău. Prea mult?
Nu.
Hei, Luca, te-am căutat peste tot.
- Oh scuze. - Haide. Sa mergem.
Aș putea împrumuta asta? Doar pentru noaptea asta.
Il poti avea.
Haha!
Universul este literalmente al tău!
Wow. Mulțumesc!
Luca!
Bine.
Unde mergem?
Haide. Am ceva să-ți arăt.
Hei, nu vei crede asta. Aceia nu sunt pești.
- Ce? - Da.
Giulia mi-a explicat-o.
Sunt incendii.
Dar, de exemplu, de un milion de ori mai mare.
Nu, nu sunt.
În curând vei fi al nostru, dulce Vespa.
Aruncă o privire.
M-am gândit la fiecare lucru de care vom avea nevoie.
De asemenea, am adăugat flăcări.
E grozav!
Oh! Și putem aduce și un telescop!
Da! Asta trage fulger!
Nu Nu NU.
Te uiți prin ea.
Giulia spune că există una și mai mare la școala ei.
Aștepta. Dacă o vizităm acolo?
De ce ai vrea să faci asta?
Sună cam interesant.
Tot motivul pentru care obținem o Vespa este să trăim singuri.
Nu avem nevoie de școală. Nu avem nevoie de nimeni.
Nu am putea să încercăm?
Doar pentru câteva zile?
Luca, monștrii marini nu pot merge la școală.
Ce crezi că se va întâmpla
când vă văd fața peștelui?
Hei, uite cine este.
Și fără Giulia de ascuns în spate.
- Haide. Sa mergem. - Nu.
Ceva e pește cu voi doi.
Adică, pe lângă miros.
Ascunzi ceva.
Oare suntem mai deștepți decât tine?
Adică nu prea ascundem asta.
Este doar un fel de evident.
Știi, oamenii cred că sunt un tip drăguț.
Glumind mereu în jur.
Dar într-adevăr, nu sunt.
- Stop! - Așteaptă rândul tău, piccoletto.
Vreau să mă fac foarte clar.
Acesta este orașul meu,
numărul unu...
... și numărul doi, nu te vreau în el.
Eu ... am spus să te oprești!
Pune asta jos, piccoletto. Te vei răni.
Lasa-l sa plece!
Merge. Acum. Înainte să mă răzgândesc.
Nimeni nu te vrea aici, idioti! Continua să fie difuzate!
De ce l-ai înnebunit? Ar fi trebuit să plecăm.
Nu Nu NU. Suntem bine.
Am avut-o sub control.
Tot ce trebuie să faci este să-mi urmezi exemplul, îți amintești?
Ridicate si straluceste!
Du-te, du-te! Du-te, Alberto! Merge!
Nu. Whoa ...
Buna dimineata!
Monstru marin!
Vai.
Oh.
Ce ...
Ugo?
Ridicate si straluceste!
Doar două zile până la cursă.
Hmm.
Espresso.
Du-te, Luca!
Du-te, du-te!
Hei, nu-l înveseli!
Ha-ha! Vai!
Asta e amuzant!
Uh ...
Hmm.
Mm?
Huh. Hei!
Este uimitor!
Oh, wow!
Nu știu, Lorenzo. Am fost prea dur cu el?
Nu. Încercai doar să-l păstrezi în siguranță.
E vina mea.
Nu îi acordam suficientă atenție.
Dar eu am încercat să-l trimit.
Pur și simplu niciodată într-un milion de ani
ar fi crezut că va face asta.
Parcă nici nu știu ...
O poți face, Luca!
...cine este el!
Du-te, du-te!
- Luca! - Luca!
Luca, stop!
Luca!
Unde mergem?
Uh ... O comandă rapidă.
Teren mai abrupt, accidentat ... Îmi place.
De ce nu te antrenezi?
Mă antrenez întotdeauna.
Bravo, Luca. Acesta a fost cel mai rapid de până acum.
Ooh, băieți, uite!
Acesta este trenul spre Genova.
Asta merge la școala ta?
Da.
Ma intrebam, de fapt,
școala ta este deschisă pentru toată lumea?
Ei bine, costă puțini bani, dar cred.
Grozav. Mulțumesc, Giulia,
pentru că ne-a arătat lucrul plictisitor
care ne duce în locul teribil.
Acum, ne putem concentra asupra a ceea ce contează?
Dacă pierdem această cursă, nu vom merge nicăieri.
Mozzarella Mos Craciun. Coborârea.
Știu că arată înfricoșător.
Dar iată ce trebuie să știți ...
Ai înceta să-l conduci în preajmă?
Care este problema ta?
Sunt prietenul lui. Știu de ce are nevoie.
Oh da? Atunci, de ce are nevoie?
Pe mine. Vom merge doar ca pe insulă. Împreună.
- Hai să mergem. - Nu!
Alberto, oprește-te!
Așa vorbește Bruno!
Nu! Sunt destul de sigur că sunt doar eu!
- Oprește-te, Alberto! - Lăsați-l să plece!
Atenție!
Porca paletta, ce a fost asta?
Huh?
Bah! Nu acum, Ciccio! Ochii pe apă!
- Misca misca! - Bine.
Oh nu! Luca! Alberto!
Ne va vedea. Haide!
Uite, încercam doar să-ți arăt cum să o faci bine.
Nu știi cum să o faci bine!
Ne-am luat jos, nu-i așa?
Te-ai prăbușit! In mare!
Este bine.
Nimic nu e bine! Părinții mei tocmai m-au văzut!
Luca, părinții tăi nu sunt aici.
Nu știi despre ce vorbești!
Uite, acest oraș te înnebunește.
Trebuie doar să câștigăm acea Vespa și să ieșim de aici.
Nu va fi altfel.
Nu vreau ...
Vreau să merg la școală.
Iarasi asta? Nu putem merge la școală.
Ți-e frică să nu o poți face
Nu mi-e frica.
Tu ești cel care se teme.
Taci!
Oh!
Ce se întâmplă când te vede?
Când te vede cineva?
Lasă-mă!
Ești în viață!
Hei! Nu îți mai este permis niciodată să mă urci pe bicicletă.
Rămâi la mâncare, tip mare.
Ce se întâmplă?
Nimic. Să ne întoarcem la antrenament.
De fapt, avem ceva să vă întrebăm.
Ne întrebam
dacă am putea veni cu tine la școala ta?
Santo pecorino! Aceasta este cea mai bună idee vreodată!
Da! Desigur!
Uh, Giulia, școala ta,
e nevoie de tot felul de oameni?
Adică, dacă unii dintre ei nu ar fi oameni?
Alberto ...
Dacă unii ar fi, oh, nu știu, monștri marini?
Monștri marini?
Mă îndoiesc că școala ta ar accepta chiar și monștri marini, nu?
Ah, este o glumă ciudată, Alberto.
Da, știu, e cam greu de imaginat.
Deci, permiteți-mi să vă arăt!
Nu!
- Haide. - Giulia, așteaptă!
Nu avem timp să ne batem.
Huh?
Ajutor!
Nu ne face rău!
- Vedea? Știam că asta va ... - Monstru marin!
Ai auzit asta? Pe aici.
Luca?
Stai in spate!
Monstru marin! Iata!
Băieți, acum!
Nu!
Ah, idioti, ai lăsat-o să scape!
La barca!
Vom ucide un monstru marin!
Oh, iată-te. Ti-am facut preferatul,
trenette cu pesto.
Unde e Alberto?
A plecat, signor Marcovaldo.
Știi unde a plecat?
Nu. Dar nu cred
vrea pe oricine îl caută.
Poate nu. Dar pentru orice eventualitate.
Bine.
Ei bine, noi doi mai putem face cursa.
Veți înota, veți mânca, le-ați făcut pe amândouă înainte ...
- Luca, eu ... - ... și voi face plimbarea.
Adică, este permis, nu?
- Luca. Luca? - Ar trebui să fie bine,
- încă suntem bine ... - Luca!
Dormind sub pește. Acum inteleg.
Uh, pot explica.
Dintre toate locurile de vizitat de monștrii marini,
Portorosso?
Ai văzut acest oraș?
Tatăl meu vânează monștri marini!
Luca, trebuie să pleci de aici.
Dar am crezut că suntem niște prădători.
Crezi că vreau să pleci?
Acesta este cel mai fericit pe care l-am ...
Uite, pur și simplu nu merită.
Nu înțelegi.
Nu, nu.
Vă riscați viața pentru o Vespa?
Părinții mei mă vor trimite departe.
De aceea am făcut toate acestea.
Dar s-a terminat acum.
La revedere, Giulia.
Îmi pare rău.
Alberto?
Ce faci aici?
Sunt...
Îmi pare rău.
Eu ... niciodată nu ar fi trebuit să fac asta.
Mi-aș dori să o pot lua înapoi.
Da, ma rog. Îmi pare rău. Acum, pleacă!
Alberto?
Care sunt semnele alea de pe perete?
Spune-mi ce înseamnă.
Am început când tatăl meu a plecat.
Ai trăit aici singur atâtea zile?
Tocmai am încetat să mai număr după un timp.
A spus că sunt suficient de mare ca să fiu singur.
M-am gândit doar că ...
... poate s-ar răzgândi.
Sincer, totuși, îl înțeleg.
E mai bine fără mine.
Esti prea.
Nu este adevarat.
Da, este.
Nu ești ca mine. Ești copilul cuminte.
Și eu sunt doar copilul care strică totul.
Silenzio, Bruno. Aceasta este doar vocea mută din capul tău.
M-ai învățat asta.
Și să iei o Vespa? Văzând lumea ...
Doar lăsați-l să meargă! Bine?
Uite, tu și cu mine nu ar fi trebuit să fim niciodată prieteni
in primul loc.
Nu spune asta.
- Alberto? - Pleacă de aici!
Nu-ți mai spun.
Bine. Voi merge.
Mă duc să câștig cursa.
- Ce? - Da.
Da! Și atunci Vespa va fi a noastră!
Și vom pleca împreună!
Luca, asta e nebunie.
Ei bine, poate sunt nebun.
Ia-mă, gravitația!
Luca!
Oh.
Ce faci?
Sunt bine. Mă întorc mâine.
Voi rezolva asta!
Doriți să vă împărțiți echipa?
Da. Dacă este permis.
Luca? Ce faci aici?
Nu-ți face griji. Voi concura pe cont propriu.
Poți dacă vrei, dar nu îți recomand.
Mulțumesc!
Dar cum o să ...
Adică, ce se întâmplă când ...
Nu poți înota!
Singur din nou?
Hmm.
- Ah, voluntari ... - Huh?
- ...ai intarziat. - Huh?
O cană pentru fiecare copil.
Oh!
- Da. O cană pe copil. - Da.
- Am înțeles. - Aici.
Pentru când Giulia, știi, ea ...
Ciccio, stai nemișcat. Ulei de masline.
El va tăia apa ca un cuțit.
- Oh! Ah. - Un cuțit gras.
Huh?
Asta mă face să râd.
Cred că până și prietenii tăi teribili
nu vreau să fiu prieteni.
Luca! Aceasta este o idee foarte proastă!
Hei, vagabond!
Nu vă puteți permite un costum de baie adecvat?
Doamnelor si domnilor,
Cupa Portorosso este pe cale să înceapă!
Știm că au fost câteva observații în ultima vreme,
dar nu te teme!
Dacă apar monștri marini astăzi,
suntem pregătiți pentru ei.
Înotători, luați-vă amprenta!
Au! Au! Au!
Ce?
Înoată, Ciccio! Haide!
Înot!
Ha ha! Trenette!
Haide!
- Mulțumesc. - Nu-mi mulțumi.
Nu mai plânge și etichetați-l pe Guido! Imbecil!
Începem! Alearga Alearga!
Terminat!
Pentru o mie de varză, Guido! Mai repede!
Mănâncă, idiotule! Mai repede!
Hei, asta nu este permis.
A terminat!
Terminat!
Whoa.
Dar trebuie să fie aici undeva.
Însetat? Apă, cineva?
- Te rog, nu! - Nu din nou!
El este. El este!
Luca, stop!
Imi pare rau mama! Îmi pare rău, tată! Trebuie sa fac asta!
Revino aici chiar acum!
Wow. E rapid.
Ce?
Hopa! Scusa.
Te prind pe ... coborâre!
Spewlia, nici nu ai ajuns niciodată la vale.
Ce?
Imposibil! El trișează! Arbitru! Arbitru!
Huh?
Nu Nu NU!
Ooh.
Oh, nu acum! Haide haide!
Sunt atât de aproape!
Luca!
Stai acolo!
Alberto.
Vin pentru tine!
Ce se întâmplă, piccoletto?
Ți-e teamă de puțină ploaie?
- Hei! - Huh?
Pentru ultima dată, voi doi nu aparțineți aici.
Ieși din orașul meu!
Monstru marin! Chiar acolo!
Huh?
Mamma Mia!
Ciccio! Harponul meu! Rapid!
- Alberto ... - Nu, oprește-te! Stai acolo.
Ești încă în regulă.
- Hai să mergem! - Alberto, așteaptă!
Nu!
Ce?
Vai! Chiar ești nebun!
Am învățat-o de la tine!
Hai să ajungem la apă!
Nu! Ciccio!
Aici este.
Hei acolo.
Scuzati-ne.
În afara drumului! Via, via!
Haha!
Luca!
Îmi pare rău!
- Oh nu! Luca! - Sunt!
Ar fi trebuit să pleci când ți-am spus.
Acum, trebuie să ucid niște monștri marini!
Atât de lung, imperiul malefic al nedreptății.
Nu!
Giulia!
Mostri marini! Da-mi aia!
Giulia. Esti in regula?
Da. Da. Sunt ... sunt în regulă.
Multumesc baieti.
Julieta?
Papă! ...
Uită-te la asta!
Nu pleci nicăieri. Haide.
Le-am văzut mai întâi! Răsplata este a mea!
Nu ne este frică de tine!
Nu, dar ne este frică de tine.
Toată lumea este îngrozită și dezgustată de tine,
pentru că sunteți monștri.
Stop! Nu sunt monștri.
Oh da? Cine sunt ei, atunci?
Știu cine sunt.
Ei sunt Luca și Alberto,
și...
ei sunt câștigătorii.
- Luca! - Lasă-ne să trecem!
- Ce? - Într-adevăr?
Nu pot fi câștigători. Nici măcar nu sunt oameni!
Doamna Marseillaise?
Tehnic, legal,
da, au câștigat.
Am castigat?
Cui îi pasă dacă au câștigat? Sunt monștri marini.
- Hai să mergem. - Hmm.
Ce? Haide!
- Hei! - Ha!
Ciccio! Eu conduc! Un alt harpon.
Ah, idioti! Fii util pentru o dată în viețile tale jalnice.
- Guido. - Ciccio.
Hopa.
Nu, micuțule.
S-a terminat, domnia terorii.
În sfârșit s-a terminat!
- Luca! - Luca!
Ne-ai făcut îngrijorați până la moarte și nu trebuie să mai faci asta niciodată!
Îmi pare rău.
Și ți-ai alergat coada mică și ai lovit atât de mult fundul uman!
Și sunt atât de mândru de tine și sunt atât de supărat pe tine!
Te iubesc mamă.
Fiule.
Doamnelor si domnilor,
câștigătorii Cupei Portorosso din acest an,
subdogii.
Wow.
- Wow. - Da!
- Nu-mi vine să cred că am câștigat! - Am castigat!
Da! Underdogs!
Ugh.
- Da-mi aia! - Aici.
Am reusit!
Au castigat!
Sărbătoriți-vă ochii asupra celei mai mari Vespa
lumea a văzut vreodată!
Perfect.
Mmm.
- Doamnă. - Mulțumesc.
Mama! Ce faci aici?
Vin în oraș în majoritatea weekendurilor.
Nu mă vei prinde!
- Underdogs pentru totdeauna! - Vai!
Ceea ce a făcut astăzi a fost uimitor.
Dar nu-l putem lăsa să rămână în lumea asta.
Putem?
Unii oameni, nu-l vor accepta niciodată.
Dar unii o vor face.
Și pare să știe să-i găsească pe cei buni.
Deci, unde vei merge primul?
O să rămânem puțin aici.
Trebuie să reparăm chestia asta înainte să o luăm pe întregul Pământ.
Bine. Doar nu uitați să împachetați.
Santo Gorgonzola! Trebuie să împachetez! Pentru scoala!
Da, școală. Vei învăța atât de multe.
Vă pot lăsa câteva cărți.
Poti?
Haide, Alberto!
Și ai prânzul pentru tren?
- Da. - Pulover? Dacă se răcește?
Pentru a milionima oară, da .
Și eu te iubesc, Papà.
Moszarella Mos Craciun, am facut-o.
Ei bine, Giulia, abia aștept să concurez vara viitoare.
Sau ne-am putea distra.
Bună, Giulia.
Ei bine, hai să ne reparăm Vespa.
Da, despre asta. Uh ...
Este o chestie nebună. S-ar putea să-l vând.
Luca?
Mama? Ce faceți cu toții aici?
Dacă promiteți să ne scrieți în fiecare zi
și să fie cât mai sigur posibil, și vreau să spun mai sigur decât sigur,
poți merge la școală.
Eu pot?
De fapt, totul este aranjat.
Ai sta cu Giulia și mama ei.
Prietenul tău le-a vorbit.
Nu a fost ușor.
Luca, promiți?
Da! Da, promit!
Mulțumesc.
Oh. Nu uitați, suntem mereu aici pentru voi.
Bine?
Hei. Privește-mă în ochi.
Știi că te iubesc, nu?
Stiu.
Haide, Alberto. Trenul va pleca.
Unde sunt lucrurile tale?
Da, bine, vezi ...
Vii, nu?
Aș vrea, dar Massimo a întrebat dacă vreau să rămân în jur.
Mutați-vă poate. Și doar m-am gândit, uh ...
Cred că are nevoie de mine. Tu stii?
Nu o pot face fără tine.
Dar nu ești niciodată fără mine.
Data viitoare când sari de pe o stâncă
sau spune-i lui Bruno să nu te mai deranjeze,
asta sunt eu.
Dar de unde să știu că ești bine?
M-ai luat de pe insulă, Luca.
Sunt bine.
Serios, ce înseamnă asta?
Nici o idee. Du-te să afli pentru mine, nu-i așa?
Du-te, Luca!
Merge!
Da! Vai!
Unii oameni cred că sunt supărat să trăiesc în adâncuri.
Cred că ei sunt cei care sunt nebuni,
nu eu cel supărat, sunt ei.
Este o viață frumoasă, simplă.
Este departe de agitație,
toate lucrurile pe care nu le vrei.
Mmm. Carcasă de balenă.
Oricum, te vei distra.
O să mă auzi vorbind. Pot vorbi fără oprire,
uneori poate 12 ore.
Și vei asculta, așa că ești norocos.
Bine făcut.