"Vi er også ansvarlige for vores lydighed." Hannah Arendt
Filmen gengiver de sidste syv måneder af Erwin Rommels liv.
HERRLINGEN, TÆT PÅ ULM, 14. OKTOBER 1944
ADVARSEL STANDS
Jeg er på vej.
Heil Hitler. Generalfeltmarskallen venter os.
- Frakkerne? - Vi bliver ikke.
- Før os til generalfeltmarskallen. - Ja.
- Heil Hitler. - General.
Generalfeltmarskal.
Frue.
- De bliver vel til middag? - Nej tak. Vi er her i tjenestemedfør.
Må vi bede om at være alene med generalfeltmarskallen?
Kom.
Jeg siger, hvis vi mangler noget.
Aldinger, find Normandiet-papirerne.
Det er vel det? I søger en syndebuk for Vestfrontens kollaps?
De anklages for at have deltaget i attentatet mod Føreren.
Hvad?
UGENS NYHEDER
Ørkenræven, sejrherren ved El Agheila -
- helten fra Tobruk og Nordafrikas erobrer...
...generalfeltmarskal Rommel inspicerer Atlantvolden.
Fra Nordkap til Pyrenæerne strækker sig verdens største fæstningsværk.
Talrige militære divisioner med hundredetusinder erfarne soldater -
- er ved den vestlige forsvarslinje -
- for at slå fjendens forventede invasion tilbage.
Soldaterne står klar til at forsvare Europas frihed og kultur.
De er udrustede med de mest moderne våben.
Og her er deres erfarne anfører.
Med ro og selvsikkerhed venter han på den store kamp.
Med Rommel på Vestfronten er Tyskland trygt.
Tak. Flot. Bliv der, vi kommer op og filmer nærbilleder.
Gør, hvad I vil, bare I forsinker invasionen med en uge.
- Førerens adjudant er her. - Tak.
Jeg behøver Deres støtte. Høje officerer, som russerne tog -
- har skrevet til befalingsmanden og opfordret til at holde op.
Det er jo dikteret af Stalin selv.
Desværre ikke. Der er beviser på, at de ikke er falske.
- Har De også fået et? - Nej. Så havde jeg revet det itu.
Nu må Føreren med sikkerhed vide -
- at det er en engangsforeteelse, og at De er loyal.
- Føreren ved, jeg er loyal. - Fjendtlige fly.
Kom her, Aldinger.
De har ikke set os. Daniel, forsøg at nå skoven.
- De vender. De har set os. - De bør måske sætte Dem.
Giv gas. Der ser I vores problemer.
Ikke et tysk fly i sigte. De allierede jager os som harer.
Stands.
Ind her. Den vej. Derind.
Lad være, du kan ikke ramme.
Derind. Hurtigt.
Pokkers også.
Er alt i orden?
"På alle soldaters og officerers vegne -
- bekender vi troskab til Føreren og nationalsocialismen."
"Derfor lover vi at gøre alt for, at enhver soldat -
- kæmper endnu mere fanatisk for nationalsocialismens fremtid."
"Berchtesgarden, 15. marts 1944."
Min adjudant var imponeret over besøget ved Atlantvolden.
Jeg ser frem til situationsrapporten.
Det her er for to uger siden ud for Plymouth.
Fjenden forbereder en landgang.
De samles også i Den Engelske Kanal. Mindst 50 divisioner.
- De kommer altså om få uger. - Hvis de kommer.
De har øvet sådan før.
Naturligvis kommer de allierede vestfra.
Jeg glæder mig til deres landgang.
Hvad tror De? Hvor vil de forsøge?
De forsøger nok her, i Calais. Eller i Normandiet.
De to halvøer giver udmærkede muligheder for brohovedet.
Hvordan vil fjenden handle?
Først bomber de vores stillinger.
Så kommer der angrebsbåde og pansrede landgangsfartøjer -
- under ly af artilleri og bombefly. De sætter tropper ind bag fronten.
Hvad vil De gøre mod det?
Fjenden skal dræbes ved landgangen. Stranden udgør kamplinjen.
Vrøvl, Rommel. Hvordan forsvarer man en kystlinje på over 2.000 km?
Vi mangler styrker.
Vi lægger alle panserdivisioner ved kysten. Jeg viser jer det.
Om tre måneder ser der sådan ud overalt ved Atlantvolden.
Der er forhindringer.
Artilleriet beskytter dem ved landgangen.
Og hvor vi ikke har artilleri, tager kampvognene over.
Hvis fjenden bryder igennem bare ét sted på forsvarslinjen -
- er Riget forsvarsløst.
Så marcherer de til Berlin. Vores kampvogne kan bare køre efter.
Vores kampvogne dræber inden for 48 timer alle fjender, der lander.
Før kampvognene kommer, har fjendens fly sønderbombet dem.
Jeg beder Dem give mig befalingen over pansertropperne.
Kun sådan kan vi forhindre invasionen.
Så satser vi alt uden strategiske reserver.
Det kan jeg ikke tage ansvar for.
Men i tre år har De ikke fået bygget Atlantvolden.
Mens Rommel på kort tid har udført eksemplarisk arbejde.
En invasion må absolut indgås. Et er sikkert:
Hvis landgangen mislykkes, forsøger de ikke igen.
Så kan vi endelig sende styrker mod øst.
Alle 45 divisioner.
Krigens udgang afhænger af Dem og Deres soldater.
Og dermed Rigets og hele nationens skæbne.
- Ved De det, generalfeltmarskal? - Ja, min Fører.
Kan du i det mindste ikke vente på Manfred? Han bliver skuffet.
Hils ham. Fjenden kommer snart, og vi har travlt.
- Du klarer det. - Det må jeg.
Føreren forventer, at jeg redder Riget.
Godt, han stoler på dig igen.
FRANKRIG 15. APRIL 1944
ROMMELS HOVEDKVARTER
Der er De jo. Vi ventede Dem tidligere, general.
Vi blev jaget af fjendtlige fly.
Deres dominans i luften er det værste. Min adjudant, Aldinger.
Tag bagagen. De skal møde min stab, Speidel.
- Hvordan går det i øst? - Russernes offensiv kan ikke stoppes.
Førerens ordrer er katastrofale.
De giver tab og forhindrer, at fronten flyttes.
- Flytte fronten? - Om muligt til Rigets grænser.
Så forhandler fjenden ikke. Vil De det?
- Nej. - Vi skal forhindre invasionen.
Det giver Føreren en stærk forhandlingsposition.
Mine herrer, vores nye stabschef, general Speidel.
Det glæder mig.
Grevinde La Rochefoucauld, slotsejerens niece.
- Bonjour. - Grevinde, bonjour.
Hun taler udmærket tysk. Hun er tolk for os.
- Deres berømte forfader, digteren? - Ja.
"La jeunesse est une ivresse continuelle."
"C'est la fièvre de la raison."
- Det var vist ham? - Ja.
"Ungdommen er konstant beruset. Den er fornuftens feber."
Hvem mener De, Speidel? Der er jo kun en ung her, grevinden.
- Det faldt mig ind. - Grevinden ved, hvad der er passende.
- Er De sikker på det? - Er De ikke?
- Messieurs, godaften. - Bonsoir.
Man bliver let en usling, ikke sandt, Speidel?
Her ved Calvadoskysten har vi stadig en løkke på 40 kilometer.
Hvis kampvognene ikke kommer, ser det sort ud.
Føreren har lovet, at de kommer. I får jeres kampvogne.
Vi må flytte værnet længere frem, Marcks.
De allierede øver nu landgang ved ebbe.
Sådan ser det ud. Men vi giver dem lang vej til stranden.
Hvordan? Jeg kan ikke trætte mændene med hakke og spade.
Jeg skal bruge udhvilede soldater.
Det er problemet. De er for udhvilede efter tre års strandferie.
Se doktor Speidel. Han var på Østfronten, men beklager han sig?
Jeg mistede mit ben på Østfronten.
Og med al respekt siger jeg Dem:
Deres plan tager mindst et år. Den, der siger andet...
...skjuler sandheden eller er dum. - Hvad bilder De Dem ind?
Føreren har beordret mig at forhindre de allieredes landgang.
Og det skal en dovenlars ikke forhindre mig i.
Se nu at få det gjort.
Javel.
Det var måske lidt groft, men ellers sker der ingenting.
Vent lidt, Marcks.
- Han ved, at Marcks har ret. - Deres mænd er flittige. Undskyld.
PARIS 25. APRIL 1944
DEN TYSKE MILITÆRFORVALTNING
Der er sket meget her, Hans.
Paris' jøder er sendt østpå, men transporterne fortsætter...
Og SS jager også jødiske børn, som beboerne skjuler.
Det er det lokale SS' seneste ide.
Modstandsbevægelsen bomber stationer og sprænger togenes døre.
Nogle jøder flygtede. For at forhindre det er de nu nøgne.
Kom ind.
Oberstløjtnant Hofacker, grev Stauffenbergs fætter.
General.
Berlin vil endelig handle. Derfor bad de mig tale med jer.
- Det handler om Rommel. - Rommel?
Kan han overbevises om at deltage i kupplanerne?
Han gør alt for succes i vesten. Han vil forhindre invasionen.
Overbevis ham. Er Rommel med, får vi støtte af fronten.
Og af folket. Han er den mest populære general.
Der er langt fra Førerens yndling til galionsfigur for kuppet.
- Men det eneste mulige. - Jeg må møde ham.
Gerne uden at Gestapo ved det. Kan De arrangere det?
ROMMELS HOVEDKVARTER 28. APRIL 1944
- Guderian afgør det med kampvognene. - Ikke Føreren?
Føreren bad mig inspicere dem og give en anbefaling. Hvad mener De?
Her burde 2. panserdivision stå, Geyr. Men den står her.
Fjenden landsætter hurtigt luftbårne divisioner med panserværn.
Derfor nytter kampvognene ikke ved kysten med fjenden i ryggen.
Fjenden spærrer kampvognenes vej til kysten og kan bygge sit brohoved.
Hvordan beskytter De dem mod skibsartilleriet?
Vi graver dem ned.
- Graver dem ned? - Ja.
Ligger styrken ikke i kombinationen af panser, ildstyrke og bevægelighed?
Under felttoget mod Frankrig havde Deres spøgelsesdivision travlt.
Føreren har bifaldt mine planer.
Han har ikke besluttet sig.
Indtil da lyder panserdivisionerne den øverstbefalende.
Så kan vi afslutte det her nu.
Det gik ikke godt i Afrika. Nu vil han være noget her.
Få ham talt til fornuft.
Han kan ikke afværge et angreb med infanteri gemt bag kampvogne.
- Feltmarskallen ved, hvad han gør. - Jaså?
Egentlig har han aldrig været andet end en duelig divisionschef.
Sådan er det med Føreren. Den sidste, der møder ham, har ret.
Lad os gå en tur, Speidel.
Rundstedt er gammel og træt. Han gav op for længst.
Og Guderian er blevet en jasiger.
Tag konsekvenserne.
- Tag sagen i egen hånd. - Hvad mener De?
Forlang befalingen. Stil Hitler et ultimatum.
- Han behøver Dem. De er populær. - Skal jeg true Føreren?
- For at forhindre invasionen. - Sådan opnår man intet med Føreren.
Stopper De, ved man, krigen er tabt. Det ved Føreren.
Stille, Speidel. Jeg vil have Dem lidt endnu som stabschef.
- Det er gavmildt, at de må bo her. - Dumdristigt, mener De?
De frygter bolsjevikkerne mere end vi.
Greven beundrer Føreren. Den unge mand er hans søn.
Han er på alder med Manfred.
Vores søn er luftværnshjælper i Ulm.
For nylig ville han i Waffen-SS.
Jeg forbød ham det.
De undrer Dem sikkert, men...
Jeg har hørt forfærdelige historier.
Om massehenrettelser og massakrer på jøder i besatte områder.
De var jo på Østfronten. Kan De bekræfte det?
Det sker også i Frankrig. De deporterer stadig jøder.
SS søger endda efter skjulte jødiske børn.
- Hvordan ved De det? - I Paris er der nogle...
...der ikke finder sig i det.
Sådan, ja. Du må vænne dig til lyn som soldat.
Vores Manfred græd også, da han blev fotograferet.
Stülpnagel. Speidel lokkede mig vel ikke hertil for at berolige spædbørn?
14. MAJ 1944
I yderste nødstilfælde må man tvinge Hitler til at give efter.
- Hvad mener De med "tvinge"? - At anholde ham.
Og stille ham for en ret for forbrydelser begået i folkets navn.
Det, De foreslår, er et militærkup.
Tror De, at De finder en eneste general, der vil det?
En gruppe fremtrædende mænd står til vores disposition.
Der har før været kupplaner.
Nogle vovede livet for at befri os fra Hitler.
Vovede de deres liv?
- Altså et attentat? - Ikke hvis det kan undgås.
Ved de alle besked?
- Kun Berlin har detaljerne. - Det er højforræderi.
Hitler har forrådt Tyskland.
Slutter vi ikke hurtigt fred, står russerne snart i Berlin.
Også De har svoret en ed. Glem ikke det.
Nu løber han til Føreren.
Hvor længe har De kendt til planerne?
Et stykke tid.
De ved, hvad der kræves af mig som lydig soldat.
Gør, hvad De må gøre.
Pokkers også.
Kom med den. Den kan repareres.
FRANKRIG VED KANALKYSTEN 20. MAJ 1944
Nu.
Pas på. De kommer, de kommer. Nu begynder det. Det begynder.
Pokkers.
Speidel, for pokker. Hvad er der?
Er englænderne landet?
- De har forhindret et britisk angreb. - På kanalkysten?
En britisk officer er taget. Han overgives til Gestapo.
- I Paris? - De kender befalingsvejen.
SS' HOVEDKVARTER I PARIS 21. MAJ 1944
De skulle sprænge kystbatteriet.
Godt, generalløjtnant. Vi tager ham med.
- Hvad? - Rommel vil møde ham.
De kender kommandovejen. Han skal henrettes, når han har talt.
- Han har ikke talt. - Inden 12 timer ved De...
...hvor og hvornår invasionen er. - Vi har også vores metoder.
De metoder fortæller de nok om engang?
Gerne. Før ham bort.
Pas på.
- Her er den britiske løjtnant. - Tag hans håndjern af.
Hvordan har min ven, Montgomery, det? Oversæt.
- Han forstår Dem. - Så nu vil briterne slås?
- Og hvad var det i Afrika? - Det var pjat i forhold til det her.
Værsgo at tage plads.
Jo, løjtnant...
Egentlig har vi den samme fjende.
Og han er i Rusland.
- Hvorfor slås vi ikke side ved side? - Det ville være svært.
Vi briter synes, at I gør nogle afskyelige ting.
- Hvad mener De? - Den måde, I behandler jøder på.
Det er jo politik. Vi er soldater. Vi har intet med politik at gøre.
Når jeres Fører udrydder et folk, er det så politik?
- Det kunne laves om. - Det er for sent, feltmarskal.
- Grevinde. - Hvad vil der ske med ham?
Han kommer i fangelejr for britiske fanger.
Hvad med ordren?
- Hvad ved De om den? - Man hører meget.
- Jeg sørger for, der intet sker. - Men kan De det?
- Jeg er jo øverstbefalende. - Dem er der mange af i Frankrig.
Og så er der jo SS.
Grevinde. Vent lidt.
Undskyld... men kan De få fat i de her i Paris?
- Til min hustrus fødselsdag. - De har god smag.
Deres onkel håber på at slå fjenden tilbage.
Hvad håber De?
- Hvem holder De med? - Vi er alligevel fortabte.
Med tanke på vores befæstninger, troppernes moral -
- vores nye våben og vores kampmidler -
- kan vi med ro se fremad.
Og...
...vi behøver ikke bekymre os om det. Det går godt.
Og jeg tror ikke, at englænderne kommer igen.
- Blev det godt? - Meget overbevisende.
Godt.
Jeg hørte, at man tog en britisk soldat i Calais.
- Tror De også, invasionen sker der? - Der, hvor man mindst venter den.
Så kommer de hos mig.
De går i kirke søndag, sejler mandag og kommer her på tirsdag.
- Hvorfor tror De det? - Tirsdag har jeg fødselsdag.
- Det har min hustru også. - Der ser De.
Fra generaloberst Jodl.
- Lort. - Dårlige nyheder?
Føreren giver mig 3 panserdivisioner. Resten må jeg begære senere.
Skal jeg sende en skriftlig begæring, når fjenden går i land?
Jeg må tale med Hitler.
Han får forkerte informationer af skurkene hos ham.
- Tror De det? - De og vennerne ser det anderledes.
Men hvad forventer De? Skal jeg passivt betragte kaosset?
Jeg vil ikke mindes som feltherren, der førte sine soldater i døden.
- Der er andre alternativer. - Jeg tror ikke på dem.
Forbind mig med Førerens adjudant. Jeg kan vente.
Kan du lide skoene? De er en gave til min hustru.
Meget elegante. Hun bliver glad.
Der bliver storm og overskyet frem til 10. juni.
Så kan De roligt køre.
- God rejse. - Hold alt i orden her.
- Monsieur, le comte. - Pour votre épouse.
- Til Deres hustru på fødselsdagen. - Åh, merci.
- Au revoir. - Au revoir.
Et er sikkert. Invasionen stiller fjenden over for et knusende...
Der er du jo, Manfred.
- Goddag, far. - Goddag, min søn.
- Du er pæn i uniform. - Må jeg tage den af?
Han må tilbage i aften. Han fik orlov, men ville ikke.
Flot. Jeg er stolt af dig. Gå bare op. Vi ses snart.
Han er ked af, du var imod, han gik i Waffen-SS.
Jeg har ikke ændret mening.
Dejligt, at du kunne komme.
Jeg må til Føreren. Det er skidt i Frankrig.
Sæt dig og gør dig det behageligt.
Lu, kan du huske det, som Strölin for nylig fortalte?
- At de gasser jøder i østen? - Hold op med det.
Strölin er nazist og borgmester i Stuttgart.
Også han har sendt jøder østpå. Hvorfor siger han det?
Det sker også i Frankrig for øjnene af mig.
Jeg troede, det var enkeltsager.
Men dem i toppen er ikke anstændige.
Hvem mener du med "dem i toppen"?
Du ved jo, hvor vi bor, og hvad her var før.
Ja.
- En jødisk kostskole. - Altså burde vi flytte.
Tro ikke på det.
Holder vi ham fra radioen, får han masserne med sig.
Vi må være lige så veltalende som Hitler.
Er vi ikke det, hjælper det ikke med et attentat.
- Ja, oberstløjtnant? - En radioovervåger...
Han opfangede meddelelsen her.
Generaloberst von Salmuth har sat hele hæren i beredskab i Calais.
Skal jeg slå alarm i Normandiet?
Ring til Rundstedts stab. Lad dem bestemme.
Nu begynder det altså...
Det er nok det sædvanlige hysteri.
Der er de. Jeg vidste det.
Meddel Rommels stab, at det begynder nu.
- Hvordan går det i Calais? - Der lander de også.
Med lastsvævefly. Ifølge to fanger kommer der flere landsætninger.
Vi kan sende 21. til Normandiet.
21. svarer ikke. Han er i Paris med sin stabschef.
- Hvad? - General Speidel. Telefon.
Ja?
Forstået. Tak. Og tillykke med fødselsdagen, general.
Det var Marcks. Englænderne angriber med halmdukker.
Men han tror, at han kan klare det på egen hånd.
- Hvad gør vi nu? - Ja, hvad? Vi går i seng.
TÆND KUN LYSET NÅR VINDUER OG DØRE ER LUKKEDE
84. ARMEKORPS' STILLING
Britisk skibsartilleri. Churchills lykønskninger.
Værnemagten sendte disse blomster til Deres hustru.
Med hjertelige ønsker fra Føreren.
Tag dig godt af dem, Karolina. De er fra Føreren.
Befalingsmand Loistl, hærgruppe B.
Ja. Et øjeblik.
Der er telefon, feltmarskal.
Det må være Førerens hovedkvarter.
Ja? Speidel? Hvad sker der?
Er de landet? Hvor? Fungerer vores modangreb?
Gå til angreb. Vent ikke på forstærkninger. Angrib.
- Jeg beklager. - Det kan ikke ændres.
- Nu er ventetiden da overstået. - Ja.
Hav det godt, Lu. Hav det godt.
De passer ikke, Karolina.
Vi er med generalstaben i bunkeren.
Jeg håber, at det ser bedre ud nu.
Fjenden har allerede landsat 150.000 tungt bevæbnede soldater.
De har taget 130 km2. Den 6. britiske luftbårne division -
- har indtaget broerne over Orne.
De har også knust vores artilleri i Merville, om end med svære tab.
- Er det alt? - Vi ved ikke meget.
Fjenden ødelægger radiotrafikken.
Franskmændene har saboteret telefoner og forsyningsveje.
Vi må regne med en ny storoffensiv.
De har mørklagt kysten ved Dover.
Sig det ligeud, Speidel. De har svigtet.
FØRERENS HOVEDKVARTER I MARGIVAL 17. JUNI 1944
von Rundstedt og Rommel.
Tak, fordi I kom. Værsgo.
Jeg må sige, at jeg er målløs over jeres lokale befalingsmænds svigt.
De overraskede værnemagten med bukserne nede.
Det siger en del om jeres soldater.
Det er fjendepropaganda.
Kald det, hvad De vil. De forhindrede ikke landgangen.
- Det forsikrede De ellers. - Styrkerne kæmper hårdt.
Vi kunne forhindre invasionen på grund af luftvåbnet og flåden.
Hæren har ydet en overmenneskelig indsats.
Fjendens overlegenhed i luften og flådens uhindrede sejlads -
- gjorde det umuligt at bekæmpe fjenden som planlagt.
Det er beklageligt, at ingen kendte til situationen på fronten.
I stedet troede man på fjendens propaganda.
Vi må holde Cherbourg. Ellers tager fjenden Normandiet -
- og måske hele Frankrig.
Vi må vælge mellem at beholde Cherbourg og at standse fjenden.
Vi kan ikke klare begge dele.
Mener De det samme, von Rundstedt?
Vi må opgive det rigide forsvar af halvøen -
- og indlede en ordnet retræte til havnen og befæstningen.
Og ved Caen, på fronten ved Orne, bør vi undgå...
Vi skal ikke undgå noget. Vi må stå op, holde fast og dø.
Vælg en kompetent befalingsmand til Cherbourg.
Vis de to feltmarskaller, hvor ødelæggende vores værn er.
Siden i går har vi uafbrudt affyret V1-missiler mod London.
Alle bar et sprænghoved på et ton.
Vi har fået mange gode træffere.
Ifølge vores agenter er civilbefolkningen presset...
Et fjendtligt bombetogt nærmer sig.
Min Fører, vi bør gå til beskyttelsesrummet.
Og nu? Vi må fortælle, at situationen er udsigtsløs.
- Han lytter kun til Dem. - De er befalingsmand.
Min magt rækker kun til at flytte mine vagter fra venstre til højre.
Min Fører, De ved, at jeg er Deres mest tro tjener.
- Må jeg? - Værsgo at tage plads.
Tror De ikke...
...at det er på tide at se på andre løsninger?
- Hvad mener De? - At forhandle.
Ingen vil længere forhandle med mig.
Fjenden vil udslette Tyskland.
Nu har vi kun hver enkelt persons fanatiske modstand tilbage.
Er De klar til det?
Er De klar til det, Rommel?
Ja.
"Hvor viden og evner ender, og intuitionen begynder -
- i oversanselige sanser og indlevelse -
- findes feltherrens lederformåen. Den har Rommel."
I morer jer vist.
- Generalfeltmarskal. - God anmeldelse?
Værsgo.
Føreren vil beholde Cherbourg.
Og stå fast vest for Orne.
Indled de nødvendige forberedelser.
Kan general Marcks lave en afledende manøvre?
General Marcks døde i et fjendtligt angreb.
Vil De se dagens samlede tabstal?
Nej, det behøver jeg ikke.
Mine herrer.
TYSK STILLING VED CAEN 20. JUNI 1944
Når I har taget bakken, så skyd på vejen. Held og lykke.
Tak, generalfeltmarskal.
- Lad briterne få det hedt om ørerne. - Ja, generalfeltmarskal.
Godt.
- Held og lykke. - Tak, generalfeltmarskal.
- Tilbage, Daniel. Vi må tilbage. - Det er vanvid. Vi må væk.
Nåja...
Nuvel, Daniel. Kør.
Hvem der? Kom frem. Hallo?
Bonsoir.
Undskyld. Jeg ville ikke skræmme Dem.
- Hvad gør grevinden her? - Jeg kommer her ofte. Her er smukt.
Vores soldater kan tro, De er partisan eller engelsk agent.
- Det er jeg måske. - Så skal jeg måske passe på.
- Jeg ville være et godt trofæ. - Ja. Ørkenræven.
Det er længe siden. Nu er jeg ham, der ikke kunne stoppe invasionen.
- Beklager De det? - Jeg er soldat. Glem ikke det.
Jeg fortæller mine mænd, at De vandrer rundt heroppe.
"Kære Lu. Jeg har det godt."
"Jeg må ikke miste modet. Selv om der ikke er meget håb."
Ja?
Russerne er brudt igennem.
Syv divisioner er omringede. Fronten er i opløsning.
Det er vist slut i østen.
Ja.
Bare de næste uger var overstået.
Der er en ting mere.
- Hvor er det? - Landsbyen Oradour ved Limoges.
2. SS-panserdivision jævnede den med jorden.
Alle beboere døde. Deriblandt 450 kvinder og børn.
- Som hævn for en bortført SS-officer. - Hvorfra ved De det?
Hærforvaltningen. Stülpnagel har allerede protesteret.
Hitler har forbudt, at man retsforfølger den ansvarlige.
Har han?
Godnat.
Stakler. Mor sagde, at jeg skal takke Gud for, at jeg endte hos Dem.
- Hvorfor det? - Hos Dem sker der mig ikke noget.
Den nye kvartermester, oberst Finckh, er kommet.
- Han vil præsentere sig. - Godt, jeg kommer snart.
- Feltmarskal... - Hvad er der?
Føreren vil have Dem til at lave et afledningsangreb i Cherbourg.
7. armé skal rykke frem på vestflanken.
Forklar, at vi kun kan klare at holde vores forsvarslinje i Vestnormandiet.
Fronten egner sig ikke til et angreb.
I dag ringede general Marcks' bror.
Han ville vide præcis, hvornår generalen døde.
Hvorfor?
Klokken 11 den dag faldt generalens foto ned hos broren.
- Og? - Generalen blev ramt 10.45.
- Præcis kl. 11 døde han. - Tror De på mirakler?
Det gør kun Hitler. I det mindste hvad gælder krigen.
"Sig ikke brohoved, men den sidste del af Frankrig, som fjenden har."
Cherbourg falder inden for tre dage.
Om fire uger bryder fjenden igennem og stormer grænserne.
Vi kan bede til, at de allierede er hurtigere end russerne.
- Det er De ikke alene om at mene. - Jeg tror, at alle her er enige.
Ikke sandt, doktor Speidel?
Hitler er vanvittig og kan ikke drage konklusioner og træffe beslutninger.
"Til sidste mand" er en katastrofe.
Et angreb mod Cherbourg er idiotisk.
De er Tysklands eneste egnede mand til at afslutte krigen.
- Andre fører krigen. - Så må man skyde dem.
Hvis der ikke er andre løsninger.
Gode Gud, Speidel. De er jo en rigtig kriger.
I slaget om Cherbourg -
- har fjenden ødelagt store dele af byen.
På enkelte fabrikker og baser holdes endnu modstandens fane højt.
Endnu udkæmpes der blodige og bitre kampe i byens gader.
ROMMELS HOVEDKVARTER 25. JUNI 1944
Fra von Schlieben: "Slutkamp om Cherbourg."
"De angriber med kampvogne. Hvor er flyene?"
Svar: "Flyene kan ikke trænge gennem fjendtlige afspærringer."
"På Førerens ordre skal I kæmpe til sidste kugle. Må Gud være med jer."
Førerens ordre var til sidste mand. Vil De undergrave det?
- Hvad er forskellen? - Kugle er kapitulation, ikke død.
Jeg håber også, generalen tolker det sådan.
Værnemagten har indskrevet sig i den tyske heltehistorie -
- og har gjort sig udødelige.
I de store bunkere var der mænd -
- som murede sig inde og forsvarede sig.
De skød med deres sidste kugler og sprængte sig så i luften.
Hvis en nation i krigens femte år -
- kan udføre disse gerninger...
- Tager han virkelig til Tyskland? - Ja.
Han blev sendt til Obersalzberg.
Hvordan kan du være så velunderrettet, prinsesse?
Jeg passer mit job. Pas du dit.
Vil du virkelig have, at jeg gør det?
Tak.
De indser vel, at de søger en syndebuk for Cherbourgs fald?
- De eller jeg. - Jeg forklarer, at krigen bør ende.
- Hele verden er mod os. - Hvad vil De have af mig?
- At De støtter mig. - De har ret.
Vi ofrer os begge to.
Han giver efter igen. Vent bare.
OBERSALZBERG 29. JUNI 1944
Klokken er 18. De lader os vente.
Er De her, von Kluge? De er heldigvis kommet Dem hurtigt efter ulykken.
Tak. Føreren bad mig vurdere situationen i øst.
Undskyld mig, men mit fly til Berlin venter.
Giv agt. Se fremad.
Værsgo, Deres redegørelse.
Jeg er her som øverstbefalende for hærgruppe B.
Det er nok min sidste chance for -
- at redegøre for situationen på Vestfronten for Dem.
- Jeg begynder med det politiske. - De skal kun ytre dem om militæret.
Mit ansvar over for Tyskland tvinger mig til det.
Jeg bad ikke om Deres personlige kommentarer.
Hold Dem til det rent militære.
De ved vel, hvor skuffet jeg er over, at De ikke kunne klare -
- at angribe halvøen Cotentin. Cherbourg burde ikke være faldet.
Den side med de bedste forsyningslinjer vinder altid.
Montgomerys forsyningsveje var mere udsatte end Deres.
Men den fordel mistede De, fordi De tøvede.
Nu må vi låse briterne i Caen, lave et modangreb -
- og lade fjenden forbløde i Normandiet.
Rigsminister, De får generalernes rapporter.
Spørg Hauser eller Dietrich. De ved, hvor håbløs situationen er.
Jeg kan ikke gå herfra uden at have talt om Tyskland med Dem.
Kan vi tale privat sammen?
De må hellere forlade rummet.
Skal vi stoppe ved Deres hus?
Og vi giver os ikke en tomme uden kamp.
Og hvis vi gør, slår vi omgående tilbage.
Vi er så lykkelige, at vi siden i går ved -
- at vores generaloberst Rommel...
Generalfeltmarskal? Skal vi forbi hjemme hos Dem i Herrlingen?
Ser jeg dig igen?
Pas på din mor, Manfred.
ROMMELS HOVEDKVARTER 30. JUNI 1944
- Nå, Speidel? - Fronten holder.
Endnu.
Jeg gør mig ingen illusioner.
- Næste gang bliver det mig. - Og Rundstedt?
Han er så svag som altid.
Han følger ordrer, uanset hvor dumme de er.
- Alle fakta er entydige. - Hitler er ligeglad og betvivler...
...fjendens overlegenhed i luften og skibsartilleri -
- og vores forsyningsproblemer.
Han tror os ikke, men vi skal tro ham.
Jeg siger bare V-1.
Feltmarskal...
Nedlæg befalingen. Det vil gøre indtryk på folket.
- De er stadig deres elskede soldat. - Det tillader toppen ikke.
De forventer nok, at jeg skal dø en heltedød... ved fronten.
Men jeg kan jo hjælpe dem lidt.
Min familie er forberedt på det.
Den må De tage Dem af. Det er en soldaterhund. Den bliver ikke civil.
Det er sikkert dem.
Rommel. Ja?
Jeg forstår. Tak, fordi De informerede mig.
Rundstedt får ridderkorset og stopper.
Og De?
- Jeg bliver. - Som hans afløser?
Nej, Kluge bliver ny øverstbefalende i vest.
Højre om.
ROMMELS HOVEDKVARTER 3. JULI 1944
- Hvordan går det, Speidel? - Godt, og Dem?
Englænderne angriber med stor kraft. Det er svært at holde stand.
Vi mangler dem i Saint-Lô for at forhindre deres gennembrud.
Vi giver hverken Caen eller brohovedet.
Vi giver ikke en tomme. Førerens ordre er klar.
Den dumme ordre er katastrofal.
Fra nu af må De udføre ordrer som alle andre.
- Hvad mener De? - De ignorer Deres overordnede.
De gik til Føreren i stedet.
Mine herrer, lad mig være alene med feltmarskallen lidt.
De har vist glemt, jeg er feltmarskal.
Jeg vil have rapporter fra alle på fronten.
Og fakta om det fjendtlige artilleris rækkevidde og ammunition.
Tag til fronten. Så kan De selv se det fjendtlige skibsartilleris kraft.
Det kan ses, at De højst har ført en division.
Og De har ikke kæmpet mod englænderne.
Bevæbning, panser og artilleri posteres -
- uden for det fjendtlige artilleris rækkevidde.
Artilleriet ved Cagny og Émiéville. Og bag dem kampvognene.
Vi holder fjenden beskæftiget.
- Hvor længe? - I bedste fald tre uger.
Så bryder de igennem. Så vi har tre uger.
- Til hvad? - Til at finde andre løsninger.
- Feltmarskal. - Ja? Jeg er dødtræt.
Husker De oberstløjtnant von Hofacker?
- Han vil tale med Dem i morgen. - Om hvad?
Jeg er her på min fætter, von Stauffenbergs, vegne.
De ved måske, at han nu er chef for reservehæren?
Ja. Er han kommet sig over sine skader?
Så godt som muligt, ja.
Han vil have din vurdering af situationen.
Det burde selv reservehæren kende til.
Hvor længe?
Tre uger. Højst seks uden et mirakel.
Mener De, at krigen er tabt?
Hvad vil De mig egentlig?
- Vil De tjene Tyskland? - Det gør jeg jo.
Et andet Tyskland. Med en anden regering.
Op med hænderne.
- Stands. Bliv der. - Op med hænderne.
UGENS NYHEDER
Kampvognene avancerer.
På Normandiets frugtbare marker høster døden store tab.
Den tyske panserammunition gennemtrænger hårdt stål.
Ved Caen og Bayeux raser en svær kamp.
Det afgørende slag om Europa er indledt.
Generalfeltmarskal Rommel.
Jeg har læst Deres rapport.
- Og? - Jeg beder om undskyldning.
Jeg meddeler Føreren, at jeg ser det så alvorligt som Dem.
Amerikanerne bryder snart igennem. I nogle områder er alle mand døde.
- Det er ikke nok at meddele det. - Hvad foreslår De?
Føreren skal forhandle om fred. Ellers åbner vi fronten.
- Vil De give Hitler et ultimatum? - Kald det, hvad De vil.
Jeg giver ham en sidste chance. Gør han intet, handler jeg.
- Kan jeg regne med Dem? - Gør Dem ingen forhåbninger.
- Hitler lader sig ikke imponere. - Vi bør alligevel handle.
Accepterer De, at min stabschef skriver det til Hitler?
Først må vi spørge SS-generalerne.
- Uden dem går det ikke. - Jeg meddeler dem mine hensigter.
- Ved han det, eller ved han det ikke? - Hvad?
At man planlægger en statsstrejke i Berlin.
- Hvorfra ved De det? - General Speidel.
Han antydede det for mig. Han nævnte også Deres navn.
Jeg ved ingenting.
"Situationen forværres for hver dag. 97.000 er døde..."
"Troppernes materielle tab er meget store -
- og er kun delvist erstattet."
"...heraf 2.360 officerer."
"Det er i gennemsnit 2.500 til 3.000 mand..."
"10.000 mand."
"Som kampene viser, vil den fjendtlige indsats -
- knuse selv de mest tapre soldater -
- og føre til tab af mennesker, våben og..."
Vi har problemer.
Heil Hitler, Obersturmbannführer.
- Heil Hitler. - Hvad skylder jeg æren?
- En fransk sabotør skjuler sig her. - Her hos mig?
Grevinden. Grevens niece.
Dem beskytter jeg. Hvem siger det?
Vi greb en britisk agent. Han har utvetydigt udpeget hende.
- De laver sjov. - Jeg forstår, at det chokerer Dem.
Men De burde være taknemlig.
De havde planlagt at myrde Dem.
Det her er interessant.
Det er vel ikke hærgruppens radio.
- SS har taget folk i byen. - Også grevinden?
Nej.
Hvor kom vi til?
"Tropperne kæmper heroisk overalt."
"Men den ulige kamp nærmer sig... sin ende."
"Det er nødvendigt at drage politiske konsekvenser af situationen."
"Det er nødvendigt at drage politiske konsekvenser."
- Skal jeg sende det? - Ja. Det er for farligt.
Jeg taler med ham.
Vi vil have fredsforhandlinger.
"Politik" er et ladet ord for Hitler. Han tror, at forsynet redder ham.
- Stryg ordet "politisk". - Jeg sender det til Kluge i dag.
- Feltmarskal... - Hvad er der nu?
Hvor meget fortalte von Hofacker?
- Hvad mener De? - Indviede han Dem i planerne?
Han spurgte, om jeg ville have en ny regering. Planer?
Jeg ved det ikke. Kun en lille kreds ved, hvordan kuppet sker.
Jeg er med på at tiltale Hitler, men ikke til et attentat.
Der har jeg ikke skiftet mening.
PARIS 16. JULI 1944
Han ved intet om attentatet. Hofacker sagde intet.
Han mener, vi bør tiltale Hitler.
Hofacker sagde, at Rommel var med til fredsforhandlinger.
Til forhandlinger, ikke et attentat.
Han må indse, det bliver voldsomt.
"Voldsomt" betyder ikke attentat.
Mine herrer...
Vi er måske ikke skabt til det, men det må ske. Med eller uden Rommel.
- Hitler får et ultimatum. - Hvad?
Hvis han ikke forhandlinger, åbner Rommel og Kluge fronten.
Når Hitler får ultimatummet, afsætter han Rommel eller værre.
- Valkyria kan slå fejl. - "Valkyria"?
Stauffenbergs folk har en plan om en national undtagelsestilstand.
Reservehæren tager indenrigsministeriet.
Forudsætningen er et attentat mod Hitler.
Så konspiratorerne fremstår altså ikke som ophavsmænd?
Nej. Det vil ligne et kup af partimedlemmer og SS.
Planen aktiverer afdelinger, der ikke er indviet.
De handler ud fra den nødplan, som Hitler selv har velsignet.
Vi behøver bare en grund til at aktivere den.
- Genialt. - Fronten er usikker.
Kun derfor kontaktede vi Rommel. Soldaterne respekterer ham meget.
- Skal han være propaganda? - Rommel-faktoren.
- Goebbels gjorde ham til folkehelt. - Det udnytter vi nu.
Han har en unik mulighed til at gøre folket en stor tjeneste.
Det er feltmarskallen nok klar over.
Ja?
- Generalfeltmarskal. - Noget nyt?
Ifølge Aldinger tager De til Dietrich i dag.
- Ja, til fronten i Caen. - Skal I diskutere planerne?
Naturligvis.
Han er nationalsocialist. Han siger det til SS.
Jeg ved, hvem han er, men vi har intet valg.
Så kæmper Waffen-SS videre.
- Så fortæl Himmler og Goebbels det. - Dietrich er erfaren og forstår.
Greve Schwerins panserdivision er klar til at afvæbne SS.
- Er jeg stadig herre i eget hus? - Naturligvis.
Fjenden er stadig mod vest, glem ikke det.
NORMANDIET, VEJEN TIL LIVAROT 17. JULI 1944
- Så De dem? Hvad var det? - Respekt?
Nej, angst. De ved ikke, hvad der venter.
- Hvad tror De? - At vi bliver en britisk koloni.
- Ikke en del af Stalins bolsjevisme. - Otte fjendtlige fly.
Kom her.
Forsøg at nå frem til skoven. Hurtigt.
Skynd dig. Giv gas.
Feltmarskal.
Hjælp mig. Skynd dig.
Skynd dig. Kom.
PARIS KLUGES HOVEDKVARTER
Blumentritt.
Et øjeblik. Feltmarskal?
- Ja? - General Speidel.
Ja, Kluge her.
Ja. Forstået.
Nej, jeg informerer overkommandoen.
Blumentritt.
Rommel er såret. De ved ikke, om han overlever.
- Det manglede bare. - Ring til overkommandoen.
Hvad sker der med Rommels brev? Har vi sendt det til Føreren?
- Nej, De ville udvide det. - Nå ja...
Arkiver det så længe.
Han har kraniebrud. Det er et mirakel, han overlevede natten.
Føreren har givet mig befalingen, til Rommel er kommet sig.
- Kan jeg regne med Dem, Speidel? - Naturligvis.
Jeg opretter min kampplads her i slottet.
Så når jeg fronten hurtigere.
- Blumentritt erstatter mig i Paris. - Ja.
Det var alt for nu.
Nå ja... Siden i morges angriber fjenden stillingen i Caen.
I bombardementet blev 16. luftvåben og 272. infanteridivision -
- som var længst fremme, tilintetgjort.
- Holder fronten? - Ja, lidt endnu.
Hvordan går det med Daniel?
Han er død.
Han klarede det ikke. Han døde i nat.
- De har fået telegram fra Føreren. - Ja...
"Mine bedste ønsker om en hurtig helbredelse."
- Underskrevet Adolf Hitler. - Var det alt?
Ja, feltmarskal.
Stauffenberg holder fast på det. Han flyver til hovedkvarteret i morgen.
Kluge har flyttet 116. panserdivision til fronten.
- Nu kan vi ikke længere stoppe SS. - Vi må håbe på Kluge.
Hvad med det ultimatum? Har overkommandoen svaret?
- Der tales ikke længere om ultimatum. - Er det ikke sendt?
Kluge har været informeret længe. Han har mødt konspiratorerne.
Jeg tror ikke, han vil holde fredsforhandlinger med de allierede.
- Der bliver ingen forhandlinger. - Hvorfor ikke?
De allierede accepterer kun, hvis vi også kapitulerer i øst.
Hvad betyder det?
At vi viser verden, at vi tør at stå imod forbryderne.
General.
Grevinde? Hvad gør De her?
Hotellet interesserer mine kolleger. Og Rommels stabsbil falder i øjnene.
Hvordan har feltmarskallen det?
Jeg kan afsløre Dem.
SS har taget gidsler i byen. Jeg skal overgive mig.
Nogle af dem er børn. Kan De gøre noget?
- Jeg har desværre ingen indflydelse. - Jeg forstår.
Hvad vil De gøre?
- Jeg overgiver mig. - Gør ikke det.
- Ting ændrer sig hurtigt. - Tror De?
Man skal aldrig opgive håbet.
Natten til 19. juli skød fly over Nordfrankrig -
- 30 britiske bombefly ned.
Artilleriet ved kanalkysten beskød en jager, som eksploderede og sank.
I Normandiet angreb fjenden Caen fra øst og sydøst -
- med støtte fra panserartilleri og bombefly -
- uden at opnå det efterstræbte gennembrud.
- Finckh. - Zossens departement.
- Er alt klar til øvelsen? - Ja.
Fjendtlige fremstød i syden -
- og voldsomme amerikanske angreb i nordvest -
- gav store tab.
Jagerfly støttede troppernes forsvar -
- og ødelagde ti af fjendens tanks.
16 fjendefly blev skudt ned i luftkampe. Natten til tors...
- Det er Finckh. - Øvelsen er afsluttet.
Så dog...
Gestapo har gennemført et kup i Berlin.
Et attentat mod Føreren. Han er død.
Witzleben og Beck har dannet en overgangsregering.
Hvem har fortalt det?
Vores befalingsmand, Stülpnagel.
SS og Gestapo har gennemført et kup i Berlin.
Føreren er død.
Alle i sikkerhedstjenesten og de førende i SS må anholdes.
Her er de seneste tegninger over alle deres kontorer.
- Alt klart? - Ja.
Hofacker. Et øjeblik.
- Det er general Speidel. - Stülpnagel.
Feltmarskal von Kluge vil se Dem i kampcentralen klokken 20.
Et vigtigt møde. Tak.
- Hvad sagde han? - At han kommer.
Ja. Hvad er der?
En meddelelse fra generalfeltmarskal Keitel.
- Hvad skriver han? - At Hitler lever.
Find ud af sandheden. Det må kunne gøres.
Ja.
Sig mig, Speidel... Kendte De og Rommel til det her?
Nej.
Vi gentager en vigtig meddelelse -
- som blev sendt i eftermiddag.
Aldinger... Skru ned for radioen.
I dag var der et bombeattentat mod Føreren.
- Hvad nu, oberst? - Vi skal anholde Dem.
- På general Stülpnagels ordre. - Hvad?
Kom så. Ud. Ud med jer.
- Gruppefører. Deres pistol, tak. - Det her vil De fortryde.
Nu, hvor Føreren er død, må vi træffe en beslutning. Hvad vil De gøre?
Tag plads, mine herrer.
Mine herrer, vi har fået modstridende rapporter.
For en halv time siden talte jeg i telefon med general Stief.
Han er ved Mauersee -
- og har talt med nogle officerer, som kom fra Wolfsschanze i dag.
De siger, Hitler overlevede bombeattentatet.
Hvad der sker i Berlin er ikke afgørende.
Vores beslutninger her i Frankrig er vigtigere.
For Tysklands fremtids skyld, glem Hitler og led befrielsen i vest.
Gør, hvad feltmarskal Rommel havde gjort. Afslut de blodige mord.
Gør ikke enden endnu værre. Stop den tyske histories værste katastrofe.
Ja? Et øjeblik.
Warlimont fra Førerens hovedkvarter.
Det er Kluge.
Forstået. Jeg er meget lettet.
General Warlimont siger, at Føreren har det fint.
Attentatet mislykkedes altså.
- Men jeg troede, at De vidste det. - Nej. jeg havde ingen anelse.
Mine herrer, middagen er serveret.
Ja. Værsgo, mine herrer.
- Feltmarskal, jeg må tale med Dem. - Hvad er der nu?
Hvad?
Hele sikkerhedstjenesten og Oberg skal anholdes -
- eller er allerede anholdt på Stülpnagels ordre.
Han gjorde det uden at spørge nogen eller meddele sin chef.
Det er egenrådig handling uden modstykke.
Træk med det samme ordren tilbage.
Kendsgerningerne taler for sig selv.
Deres ord og deres ære er i fare.
Hæren og millioner af skæbner er i Deres hænder.
Ja. Hvis svinet havde været død, så...
Hvis jeg var Dem, ville jeg flyve væk i civil.
Forsøg at hoppe af.
En lille klike af ærgerrige, samvittighedsløse kriminelle -
- lavede et komplot for at skaffe sig af med mig og at tage føringen.
Stauffenberg lagde bomben, som eksploderede to meter fra mig.
Den sårede mange af mine medarbejdere. En døde.
Selv er jeg helt uskadt, bortset fra et slag på hånden og...
EN VEJ VED VERDUN 21. JULI 1944
Jeg går til søen for at strække benene. Vent ved næste kryds.
- En cigaret? - Ja, tak.
Hvor var du, Rommel? Hvor har du været?
Der bliver nævnt navne.
Navnet Rommel var blandt dem.
Tak, fordi De kom, general. Men alt er allerede opklaret.
Jeg tager ansvar for opstanden i Paris.
Kun Stülpnagel og jeg vidste om det.
Alle andre var uvidende.
Jeg undskylder det, men jeg fortryder intet.
Der blev nævnt navne. Også Deres.
Det drejer sig nok om en samtale, De havde med Hofacker 9. juli.
Det kan jeg ikke huske.
Det kan ikke være graverende.
De blev spurgt om Deres vurdering af situationen og svarede ærligt.
Hvordan ser det ud på fronten?
USA's 3. armé brød igennem ved Avranches i går.
Jeg ville nødigt være Dem nu.
Heil, min Fører.
Læs det her, Keitel.
Det er, hvad den der Hofacker har sagt om Rommel.
Han har talt med ham om attentatet.
Hvis det er sandt, Keitel -
- er det en af mine største skuffelser nogensinde.
Men jeg kan ikke såre folket, som agter ham højt, ved at tiltale ham.
ROMMELS HJEM I HERRLINGEN 8. AUGUST 1944
- Generalfeltmarskal. - Loistl. Mig en glæde.
Du godeste.
Så længe man ikke bærer hovedet under armen, er det ikke så slemt. Kom.
FRANKRIG 17. AUGUST 1944
- Værsgo. - Et privat brev til Dem fra Føreren.
De bedes om at komme til Berlin og aflægge rapport.
For at aflægge rapport?
Amerikanerne har krydset Seinen med to divisioner.
Ja, Speidel...
Det var nok alt for mig.
- Hvordan går det, oberst? - Godt, tak.
Jeg må tale alene med Dem.
Gå ind og fortæl din mor, at vi har gæster.
- Hvad er der? - Feltmarskal Kluge er død.
Han blev kaldt til Berlin, men tog gift.
General Speidel mente, De burde vide det.
Ja. Tak.
Ved man hvorfor?
Vi antager, at Hitler gav ham skylden for frontens kollaps.
Hos os flygter alle, feltmarskal.
Skammer De Dem ikke, De usling -
- over at have forrådt Føreren på den nedrige måde?
Jeg fortryder, jeg ikke udførte attentatet.
- Så var det lykkedes. - Det var dog...
Vær stille, Freissler. I dag gælder det mit hoved.
Om et år gælder det Deres hoved.
- Hvordan begrundede de det? - Med intet. Det kom helt uventet.
Jeg skal afvente ordrer i Tyskland.
- Hvem erstatter Dem i hærgruppen? - Krebs.
Også Blumentritt skal aflægge rapport i Berlin.
Det er intet usædvanligt, Speidel.
De søger syndebukke for fiaskoen på fronten.
Konspiratorerne fra Paris blev dømt for en uge siden.
Forfærdeligt. Endda Stülpnagel.
Hofacker er vist ikke henrettet endnu.
- De har måske endnu brug for ham. - Har De noget at frygte?
FREUDENSTADT 7. SEPTEMBER 1944
Godmorgen. Er Deres mand hjemme?
SIKKERHEDSMINISTERIET 20. SEPTEMBER 1944
- Goddag, general. - Oberstløjtnant.
Det er han ikke længere.
von Hofacker har kun sit nøgne liv tilbage.
Nå, von Hofacker.
Fortæl doktor Speidel, hvad De fortalte os.
At De har talt med ham om attentatplanerne.
Og at også feltmarskal Rommel var informeret om dem.
Nej. Hverken feltmarskallen eller generalløjtnanten var informerede.
Hvis jeg har sagt det...
...må jeg have husket forkert.
"Herrlingen, 1 oktober. Kære fru Speidel."
"Deres mands skæbne berører mig dybt."
"Især at De nu ikke har hørt fra ham i over tre uger -
- bekymrer mig meget. Jeg satte stor pris på ham -
- som en udmærket, dygtig og flittig stabschef."
"Jeg skriver til Føreren i dag og lægger et godt ord ind for ham."
"Min Fører, De ved, jeg lagde al kraft og formåen -
- i slaget om Frankrig 1940, i Afrika 1941-1943-
- i Italien 1943 og på Vestfronten 1944."
"Mit eneste mål er at slås for det nye Tyskland."
"Heil, min Fører. E punktum Rommel."
Han var måske informeret, ja.
- Men han medvirkede ikke aktivt. - Viden er forræderi.
"Ifølge Speidel havde han -
- via Hofacker, udsendt af general von Stülpnagel -
- viden om planen for attentatet 20. juli 1944."
"Han informerede Rommel."
"At Rommel ikke førte det videre, kendte han ikke til."
Generalløjtnantens undskyldning er utroværdig.
Det var hans pligt selv at rapportere om attentatplanen.
Især da Rommel må have sagt, at han ikke ville rapportere.
Føreren er af den mening, at Speidels skyld ikke kan betvivles.
Hvis general Speidel hævder -
- at han har informeret Rommel om attentatet -
- må anklageren modbevise det.
Det er et spidsfindigt forsøg på at frikende Speidel.
Og selv hvis...
Det var så alvorligt, at Speidel ikke burde stole på feltmarskallen.
Hvis der er noget, en soldat skal kunne stole på -
- så er det, at hans overordnede gør deres pligt.
Jeg håber, De indser, hvad det betyder for Rommel.
HERRLINGEN 14. OKTOBER 1944
ADVARSEL STANDS
De anklages for at have taget del i attentatet mod Føreren.
- Hvem hævder det? - Vi har vidneudsagn.
Fra general von Stülpnagel og oberstløjtnant von Hofacker.
- Og general Speidel. - Speidel?
Han bevidnede, at han fortalte Dem om attentatplanerne.
Det tror jeg ikke på.
Nuvel...
Jeg forglemte mig. Jeg tager konsekvenserne af det.
Vil De venligst lade os alene i nogle minutter?
Som anerkendelse af Deres store indsats for Riget -
- vil folket ikke høre om Deres forræderi.
Når De er klar...
En pistol er ikke nok.
Jeg har noget med, som virker på tre sekunder.
- Hvad sker der med min familie? - De går fri.
Der er forberedt en statsbegravelse.
Deres hustru får en fuld pension som enke til en generalfeltmarskal.
Tak.
Må jeg tage afsked med min hustru og søn?
Naturligvis.
Hvad foregår der?
Om et kvarter er jeg død.
Kom, min søn.
- Aldinger, nu er det slut. - Ja, feltmarskal.
Jeg er uskyldig.
Jeg deltog ikke i attentatet.
Jeg har hele mit liv tjent faderlandet.
Og jeg gjorde mit bedste.
Hils mine kammerater. Især mine elskede afrikanere.
Manfred, de skåner heller ikke Speidel.
Tag dig også af fru Speidel.
Held og lykke, min søn.
Ved en statsbegravelse tager folket afsked med en tapper general.
I sin dagsordre sagde Føreren, at en af de bedste hærførere er død.
Hans navn er i folkets skæbnekamp blevet synonymt -
- med enestående tapperhed og frygtløst mod.
Beboerne i en sydtysk by står langs den store soldats sidste tur.
Den officielle dødsårsag var, at Rommel døde af sine skader.
Hans hustru og søn måtte ikke afsløre, at han tog gift.
Speidel overlevede tiden i fængsel.
I april 1945 blev han blev befriet.
Tolv år senere blev han NATO's første tyske befalingsmand.
Simon Terp www.broadcasttext.com