15. april 2019
bryder Notre Dame de Paris ud i flammer.
Breaking News fra Paris. Det lader til at brænde...
-Branden i Notre Dame... -Vi går live...
Det er en krigserklæring for Paris' brandfolk.
Det bliver en hård kamp, og ingen kender slutningen.
Målet er at redde dette mesterværk af en verdensarv.
Det er en indædt kamp, der varer over syv timer, mens hele verden ser med.
Det kan gå ekstremt hurtigt
og er vi ikke over den med det samme, er det slut.
Minut for minut, time for time følger vi hvert et øjeblik
i denne heroiske kamp og brandfolkenes arbejde i frontlinjen.
Ilden er vores fjende.
Den spreder sig hurtigt.
Vi forventer en omfattende, langvarig og kompliceret intervention.
Takket være hundreder af timers optagelser
viser vi for første gang en nøjagtig beretning om dette mareridtet.
Klokken 21.36.
Kirken har brændt i tre timer.
600 brandfolk er indsat, og de er ved at tabe kampen.
Ilden er faretruende nær klokketårnet i det nordlige tårn.
Når ilden det, er krigen tabt.
Opsluger flammerne klokketårnet, vil vi efterlade os en bunke aske.
General Gontier leder indsatsen.
Hans højre hånd er beredskabschefen, general Gallet.
I de næste minutter er selve kirkens overlevelse på højkant
for inde i det nordlige klokketårn hænger Notre Dames otte klokker.
Falder de, er det en katastrofe.
Styrter klokketårnet sammen, følger de to tårne, og Notre Dame er væk.
Hvordan spredte ilden sig så hurtig? Hvad var årsagen til denne tragedie?
Det hele begynder klokken 18.30.
En tyk røgsky spreder sig over himlen over Paris
og den kommer fra Notre Dame.
Kirken ligger i et af Paris' ældste kvarterer på Île de la Cité.
Den har været under restauration i et år.
Dette er optagelser fra den sidste messe.
Menigheden har ingen anelse om den voksende fare 40 meter over dem.
På loftet udløses en alarm
men vagten kan ikke se, hvor det kommer fra.
Han spilder 30 værdifulde minutter.
Kirkens skelet fra middelalderen af træ fra 1.300 egetræer
begynder i mellemtiden at brænde.
Da vagten endelig lokaliserer ilden, er den allerede ude af kontrol.
Messen afbrydes.
Menigheden evakueres via den forreste indgang
uden nogen anelse om det drama, der udspiller sig.
De forbipasserende bliver bekymrede.
Klokken 18.51 slår vidner alarm.
De ringer efter brandvæsnet.
-Brandvæsnet. -Det brænder i Notre Dame.
Der er en stor røgsky.
Kirkens ansatte har også slået alarm.
Ja, vi er på vej.
De alarmerer nærmeste brandstation i det femte arrondissement.
Da må man tænke meget hurtigt.
Seniorsergent Jérôme er den første, der modtager beskeden.
Klokken var ikke 19. Man forestiller sig ikke Notre Dame brænde.
På under fem minutter når han frem til kirken.
Han er den første på stedet, men situationen er allerede kritisk.
Flammerne, der gnavede i loftet, har allerede nået kirkens blytag.
Alene på stedet vurderer Jérôme katastrofens omfang.
Han tilkalder straks alle tekniske og menneskelige ressourcer.
Dette bliver omfattende, så jeg beder om alle forstærkninger.
Man kan ikke bede om mere.
60 redningscentre i Paris, 600 brandfolk i alt, sættes ind.
Det antal er uden fortilfælde.
Kom nu. Tilbage.
Der var et hav af mennesker. Bare tusinder.
Hold op med at tage billeder og fortsæt!
Rundt om Notre Dame er der rent kaos.
Vi ved ikke, om der er ofre, eller hvor branden er.
Træd nu tilbage!
I centrum er det myldretid.
Brandfolkene kæmper for at komme frem.
De blev alarmeret længe efter branden brød ud
og nu mister de endnu mere værdifuld tid.
Sammenligner vi med et løb, har min modstander 100 meters forspring.
General Gontier har kommandoen.
Det er klart fra starten, at kampen bliver svær.
Intet er sikkert, og vi er rædselsslagne for at miste bygningen.
De står over for ekstreme udfordringer.
Hvordan kan de nå flammerne over 50 meter over dem?
Hvordan kan de redde kirkens historiske tag og skelet?
Trods de mange ubekendte står ét klart:
Vi slukker denne brand.
Spørgsmålet er, hvor vi skal starte og stoppe.
Få meter fra kirken gør tv- og radio- stationer fra hele verden sig klar.
-Vi har breaking news... -Breaking news...
Anelise Borges fra Euronews er en af de første på stedet.
Hvad var det helt nøjagtigt, vi så?
Var det et terrorangreb? Var det en ulykke?
Og hvor ville det ende?
Vi så bare alle på, mens dette enorme stykke historie gik op i flammer.
Det var forfærdeligt.
Klokken 19.01.
Brandfolkene må tættere på ilden for at forhindre den i at sprede sig.
Træd væk!
Det bliver fysisk udmattende og kompliceret.
Holdene gør sig klar, men blytaget er allerede begyndt at smelte.
I hjertet af branden er temperaturen steget til næsten 1.000 grader.
Tagets top smelter.
Brandfolkene nærmer sig tværskibet på nordsiden.
De første fem klatrer op til taget
med næsten 30 kilo udstyr på ryggen hver.
Deres dragter beskytter dem mod op til 150 graders varme.
De arrangerer to slanger under otte meter fra flammerne.
Da jeg nåede op til mine kolleger, var det kaotisk.
Nu de kan se flammehavet, forstår de, hvor ekstremt farlig situationen er.
Da vi ser flammerne, ved vi, at vi ikke må begå fejl.
Korporal Myriam er på det første hold, der når fronten.
Jeg skal arbejde så hurtigt som muligt og stoppe flammerne.
Myriam udviser utroligt mod, men fjenden er udspekuleret.
Ved denne høje temperatur
er de umiddelbart intakte sektioner af taget faktisk lige ved at brænde.
Vi kan ikke bare give op.
Vi bliver bare ved med at kæmpe.
Jeg havde aldrig lyst til at give op.
Klokken 19.58.
Trods holdets indsats på tværskibet i nord
spreder fjenden sig.
Røgskyen er blevet gul.
Det er et tegn på, at branden er ekstremt giftig
og en ekstra fare for brandfolkene.
Flammerne er mange meter høje. Det er ekstremt imponerende lige da.
Vi står over for en malstrøm af røg og brændende murbrokker.
Man står over for denne fjende, denne ild, der er Dante værdig.
Hvis de ikke kan kontrollere branden, går kirken tabt.
Og med den alle dens værdifulde skatte.
Dens farvede ruder.
Rosetterne fra 1200-tallet.
Kronen, som Jesus efter sigende bar.
Alle disse vidundere er i fare.
For nu trænger dele af det brændte skelet ind i selve Notre Dame.
Hele østsiden af taget står i flammer.
Mens krigen fortsætter på taget...
er et andet hold gået ind i kirken for at redde dens mesterværker.
Det er en ekstrem farezone, da gløder og smeltet bly falder fra oven.
Men de har intet valg, hvis de vil redde de værdifulde kunstværker.
Malerier, hellige vaser...
og især tornekronen.
Legenden siger, at Jesus bar den før korsfæstelsen.
Det er et kapløb med tiden at nå sakristiet bagerst i kirken.
Der opbevares de mest uvurderlige skatte.
Et unikt vindue til flere århundreders historie.
Det tager flere timer at få de værdifulde genstande i sikkerhed.
De fjernes en efter en og opbevares på rådhuset 700 meter fra kirken.
Blandt dem er denne røde æske med tornekronen
som er reddet ud af flammerne.
Blandt mængden ved Seinen begynder katastrofens omfang at synke ind.
Den Notre Dame, der stod intakt for blot få timer siden
er nu ved at gå op i røg.
Hele aftenen tænkte jeg, at det ikke kunne passe.
Det var svært at acceptere.
Ilden virkede ustoppelig. Så voldsom var den.
Men dette er ikke et mareridt eller en film.
Notre Dame står i flammer.
Kirken er et af de mest besøgte monumenter i Europa.
Besøgende beundrer dens arkitektur, dens farvede ruder og dens orgel.
Opførelsen begyndte i 1163 og tog over et århundrede.
Den blev hurtigt hyldet som et gotisk mesterværk.
Den blev den vigtigste kirke i det franske kongerige.
I 1594, under de franske religiøse krige
fejrede Henrik 4. sit genindtog i Paris her.
To århundreder senere bevidnede kirken den franske revolution.
I 1804 blev Napoleon udnævnt til Kejser af Frankrig her
og kirken blev et nationalsymbol.
Den overlevede nazisternes invasion.
Og 26. august 1944 fejrede general de Gaulle Frankrigs befrielse her.
Men i aften går 856 års historie op i røg.
Rundt om Notre Dame har politiet sat afspærring op.
Virkeligheden er gået op for brandfolkene.
De har tabt det først slag.
Men general Gontier vil ikke opgive håbet.
Foran dette inferno gennemgår han mulige strategier.
Luftbilleder giver ham et overordnet indtryk af slagmarken.
De har hovedkvarter på pladsen foran kirken.
Beredskabschefen general Gallet sørger for, at alt går glat...
mens general Gontier beslutter sig for en angrebsplan.
Højtstående kolleger opdaterer ham, efterhånden som tingene udvikler sig.
Fra dette centrale nervesystem træffer Gontier sine beslutninger.
Fra første øjeblik vidste jeg, at det ville kræve en enorm indsats
af både menneskelige og materielle ressourcer.
Spørgsmål melder sig i generalens sind.
Hvordan kan de tæmme en brand, der spreder sig i alle retninger?
Hvordan kan de fange dette stadigt mere glubende bæst?
Start med at arrangere forlængerarme.
Jeg beder general Gontier om forstærkninger.
Det er udelukket at kaste vand ned fra fly.
Det ville skade kirkens struktur alvorligt.
Så Gontier beslutter sig for en anden strategi:
13 forlængerarme arrangeres hele vejen rundt om kirken.
De er kraftfulde våben.
Hver arm kan angribe ilden med næsten 4.000 l vand ud i minuttet.
Men brandhanerne rundt om kirken kan ikke levere så meget vand.
Hvad så nu? Hvor finder de den mængde vand, de behøver?
General Gontier beordrer to både med pumper ud.
De laver et hydraulisk netværk til at pumpe vand op fra Seinen
og forbinder flere kilometer rør.
Infernoet i Notre Dame svarer nu
til 500 lejlighedsbrande på en gang.
Vi ved udmærket, at alt, hvad vi planlægger
-vil blive brutalt mødt af virkeligheden.
Hele landet er i chok.
Præsidenten og premiereministeren ankommer på stedet.
De er bogstaveligt talt målløse...
og hjemsøgte af ét spørgsmål:
Hvordan gik der ild i et af Frankrigs mest prestigefyldte monumenter?
Hvad kan forklare denne katastrofe?
Og hvor startede branden?
Man teoretiserer hurtigt om stilladset rundt om kirken.
Notre Dame har været under restaurering i månedsvis.
Enorme stilladser er sat op rundt om dens majestætiske spir.
Få dage før blev de kostbare statuer af de 12 apostle under det taget ned.
Kan byggepladsen være misdæderen?
Startede den pga. en kortslutning eller en arbejders uagtsomhed?
På dette tidspunkt kan ingen teori ignoreres.
General Gontiers strategi sættes i værk.
Men der opstår hurtigt et problem.
Forlængerarmene er ikke lange nok til at nå flammehavet.
De kan ikke nå op over taget og angribe infernoet direkte.
Men de kunne aldrig have forudset deres største forhindring...
Vinden nærer flammerne og blæser vandet væk fra dets mål.
Vi kan ikke slukke branden, men kun begrænse farten, hvormed den spredes.
Brandfolkene må indse, at branden er helt ude af kontrol
både ude og inde.
Branden i Notre Dame når sit højeste punkt på 96 meter.
Spiret, der består af 500 ton træ og 25 ton bly, står nu i flammer.
General Gontier og holdet begynder at frygte det værst tænkelige.
Hvad nu hvis Notre Dames spir kollapser?
Hvilken risiko udgør det for de fem brandfolk blot få meter derunder?
Blandt dem er korporal Myriam.
Branden når en skillelinje.
Hele spiret er opslugt af flammerne.
Det er symbolet på Notre Dames fornyelse.
Dets utrolige historie begynder i det 13. århundrede
da det første spir blev rejst over kirken.
Under den franske revolution led kirken alvorlig skade.
Spiret blev svækket og blev til sidst taget ned.
Takket være forfatteren Victor Hugo blev kirken reddet.
I 1831 udgav han sin berømte roman "Klokkeren fra Notre Dame"
og kirken fandt vej tilbage i de franske hjerter.
Den blev restaureret over 20 år af den berømte arkitekt Viollet-le-Duc
som stod i spidsen for udformningen af kirkens berygtede gargoiler.
Men i dag er det berømte høje spir i overhængende fare.
Trods risikoen og deres udmattelse
giver Myriam og holdet ikke op.
De prøver indædt at inddæmme flammerne.
Men nu hvor spiret er opslugt, er der en endnu større fare.
Hvis spiret kollapser, kan alting styrte sammen.
Så vi frygter for vores hold og kaptajn deroppe.
Blot halvanden time efter branden opstod, sker det utænkelige.
Det styrter sammen!
Så hørte jeg dette kollektive gisp. Dette kollektive "wow".
Men Myriam er stadig øverst på tværskibet sammen med Marc.
Vi hørte en enorm larm.
Jeg vender instinktivt hovedet mod den høje lyd og ser spiret kollapse.
Spiret styrter ned i kirken.
Da spiret styrter ned, går vi ind i en hel ny fase af katastrofen.
Generalens største frygt er nu virkelighed.
Hans mænd og kvinder er i fare.
Dem inde i kirken, men især de fem, der stadig befinder sig på taget.
Vores instinkt er klart.
Vi må trække os tilbage.
Vi må trække os få meter tilbage til stentårnet.
De fem brandfolk på tværskibet får ordre om evakuering over radioen.
De går ned ad tværskibets indre trappe.
Men på vejen ned bliver de fanget af en dør, der ikke vil åbne.
Vi indser, at en af dørene er lukket i.
Vi er simpelthen fanget.
Det er flere minutter, siden spiret faldt.
Udenfor frygter man det værste for kollegerne.
Evakueringen er beordret, men de fem fra tværskibet er ikke dukket op.
Vi får en forfærdelig fornemmelse.
Så siger han til mig: "Hent dem."
Jérôme løber af sted for at redde dem.
Han klatrer op ad den indvendige trappe og får døren frigjort.
Heldigvis er kollegerne i god behold.
Da spiret kollapsede ned i kirken, skabte det sådan en vind
at alle dørene i kirkens tårne lukkede i.
Havde spiret ramt os, sad vi ikke her nu.
Vi var meget heldige.
Solen går ned over den hjælpeløse folkemængde.
Minutterne går, og katastrofen er uundgåelig.
Paris' indbyggere ser forfærdede til.
De troede, at Notre Dame var evig.
Nu er den ved at reduceres til aske.
Jeg kan bare huske, at jeg så alle de mennesker, men intet hørte.
Der var så stille.
Følelsen da var nok...
Vi er ved at miste hende. Vi er ved at miste Notre Dame.
Ilden har indtil nu opslugt 2.800 kvadratmeter tag.
Gontier har brug for en ny strategi.
Men hvordan kan han kæmpe videre uden at sætte sine folk i livsfare?
Det er kaos. Det er tydeligvis rent kaos.
For indsatslederen tikker uret.
For vinden får flammerne til at spredes hurtigere.
I dette kritiske øjeblik indsætter brandfolkene et helt nyt våben:
Colossus.
Siden 2017 har denne elektriske robot revolutioneret brandindsatser.
Den er ekstremt alsidig.
Den har det seneste inden for sensor- og kamerateknologien
og er udstyret med en 360 graders brandslange
der kan spy 3.000 liter vand ud i minuttet.
Colossus er særlig designet til enorme brande som denne.
I kampen for at redde Notre Dame er den en uundværlig allieret.
Taget og dets skelet er ødelagt.
Men hvad med kirkens struktur og bærende mure?
Man begynder at frygte den ultimative katastrofe:
At hele kirken kollapser.
Da spiret faldt, blev kirkens hvælving punkteret flere steder.
Hele kirken afhænger af en indviklet vægtbalance.
Stræbebuerne på siderne danner modvægt mod hvælvingens vægt.
Men nu skubber de mod væggene og svækker hele strukturen.
Når hvælvingen kollapser, begynder stræbebuerne at presse mod murene.
Hvælvingens tryk kompenserer ikke længere for stræbebuernes vægt.
Da indersiden er kompromitteret, begynder buerne at skubbe indad.
Vi må holde nøje øje med dette
da det kan føre til, at hele kirken kollapser indefter.
Også andet risikerer at kollapse:
Foroven på tværskibets nordside står en lille trekant kaldet gavlen.
Den var endepanel for taget, som nu er reduceret til aske
og nu er den utrolig svækket på grund af varmen.
Brandfolkene indser noget rædselsvækkende.
Gavlen svinger i vinden og kan falde ned på gaden.
Med hjælp fra politiet evakueres alle nabobygningerne.
Men hvor meget længere vil Notre Dame blive stående?
Klokken er 21.36.
Fra sin kommandopost gør Gontier endnu en skræmmende opdagelse.
Flammer og tyk røg ses nu nær det nordlige tårn, klokketårnet.
Kraftige vindstød skubber flammerne imod det.
Inde i dette tårn hænger otte klokker fra en enorm træramme.
Går der ild i denne ramme, vil klokkerne falde.
Brandfolkene frygter, at hele kirken så kunne kollapse
som et korthus.
Vi ved, at vi har tabt taget, og nu må vi redde tårnene.
Pludselig var risikoen for at miste kirken virkelig.
Det er et kritisk øjeblik.
Hvordan stopper de infernoets fremmarch?
Gontier har kun få minutter til at beslutte sig.
Generalen står over for et dilemma.
Skal han redde sine folk og erkende nederlaget?
Eller skal han sende et nyt hold til klokketårnet med livet som indsats?
På stedet afventer næsten 600 brandfolk hans ordrer.
Generalen studerer dronebillederne fra krigszonen.
Hans bekymringer bekræftes: Tårnet er i fare
og dermed også hele kirken.
Tiden er ved at løbe ud.
Man er ikke altid sikker i sin sag, men man gør det bedst mulige.
Skal vi sætte vores folks liv på spil ved at sende dem ud på den mission?
Jeg må indrømme, at det er en meget svær beslutning for os.
Lad mig forklare. I det forgangne år har vi mistet fire mænd
og vi ønsker ikke at udsætte folk for livsfare i en nytteløs kamp.
Tre måneder tidligere, den 12. januar 2019
ramte en enorm eksplosion forårsaget af et gasudslip det centrale Paris.
Brandfolkene mistede to kolleger i eksplosionen.
Den 15. april er denne tragedie stadig frisk i alles tanker.
Efter et kvarter beslutter Gontier at sætte alt på ét bræt.
Han sender et hold på 20 brandfolk ind
i et sidste desperat forsøg på at kontrollere branden.
Operationen er ekstremt farlig, men ingen tøver så meget som et øjeblik.
De er klar til kamp.
Jeg kalder det en kamp, for det er det nu.
Alle ville gerne gøre noget den aften.
Tanken om at nærme sig den brand yderligere var tosset.
Men de gjorde det.
Der er ingen vej tilbage.
De 20 modige soldater går mod kirken med en klar mission i tankerne:
Sæt en endelig stopper for flammernes fremmarch.
Et første hold på fem brandfolk går ind i kirken.
De skynder sig op ad de 380 trin til klokketårnet.
Målet er at skabe en skillelinje mellem tagbranden og de to tårne.
Dette kalder brandfolk "at begrænse tabet".
Løjtnant Alexis leder holdet.
Kan vi ikke det, må vi trække os tilbage.
Målet er at udføre og fuldføre missionen med succes.
Det var utænkeligt at efterlade os en bunke aske.
Den aften var nederlaget ikke en mulighed.
Kampen om klokketårnet begynder.
Pumpebådene arbejder på fulde tryk.
De arbejder med den maksimale menneskelige og tekniske indsats.
De spiller deres sidste kort.
I klokketårnet står de 20 brandfolk i forreste linje.
Men det er for sent.
Flammerne har allerede spredt sig til klokkernes ramme.
Alexis og hans folk beordres så tæt på flammerne som muligt.
Fra første sal i nordtårnet ser de, hvor stor faren er.
En af trapperne er allerede svedet.
I denne nærkamp er der ingen plads til fejl.
Vi ser disse flammer, der omgiver bjælkerne og trærammen
og at ilden stadig spreder sig ind i kirken.
Da står en stor del af gulvet i flammer
og jeg rapporterer, at det måske ikke holder, hvis vi fortsætter.
Så mine folk og jeg kryber langsomt frem og tester hvert skridt
for at sikre os, at det holder.
Kollapsede tårnet
kunne vores folk ikke komme ned, og vi ville miste dem.
Det værst tænkelige scenarie lader til at være gået i opfyldelse.
Tilskuerne får intet at vide og bliver mere og mere bekymrede.
Myndighederne er langt fra beroligende.
Der var en times tid, hvor vi ikke anede fra eller til.
Vi anede intet, og myndighederne meldte ud
at kirken måske ville bryde sammen.
Dette historiske bygningsværk kunne gå tabt.
Synet af de rasende røde flammer lammer tilskuerne med bekymring.
Selve Notre Dames overlevelse afgøres i de kommende minutter.
Brandfolkene fordobler indsatsen.
Kaptajn Marc
korporal Myriam...
løjtnant Alexis og seniorsergent Jérôme...
og selvfølgelig general Gontier.
Langsomt begynder magtbalancen så at skifte.
Til alles overraskelse trækker flammerne sig tilbage.
Takket være deres mod, udholdenhed og håb
er brandfolkene i klokketårnet langsomt ved at få overtaget.
Klokken er 22.27 da nyheden kommer.
Branden er nu officielt under kontrol.
Få flammer brænder videre.
Slukningen fortsætter gennem natten.
Men ét er sikkert:
Notre Dame de Paris står endnu.
Jeg var stolt af det, som holdet udførte den aften.
Når jeg så op på facaden, så jeg vores Notre Dame som udødelighed.
Da vi nærmede os mængden, klappede de og lukkede os igennem med tak.
I nogles øjne er vi helte.
Men jeg mener bare, at vi gjorde vores job.
Jeg og mine folk er ikke helte. Alle udførte bare deres arbejde.
I syv timer gav brandfolkene alt.
De kæmpede med krop og sjæl for Notre Dame de Paris.
De satte livet på spil.
To brandfolk og en politibetjent fik mindre skader.
Man skal stadig sikre stedet og slukke de sidste flammer.
Midt om natten ryger det stadig fra Notre Dame.
16. APRIL 2019 KL. 7.00
Tidligt næste morgen kl. 7
går brandfolk og eksperter ind i kirken.
Tiden er inde til at vurdere skaderne
og prøve at regne ud, hvordan det utænkelige er sket.
Det er et apokalyptisk syn, der møder dem.
I koret og der, hvor altret engang stod, ligger murbrokker fra spiret.
Himlen er synlig gennem tre store huller i loftet.
Inde i klokketårnet finder de en sand krigszone.
Klokkerne hænger der stadig
men træværket er svedet af flammerne.
Utroligt nok er det store orgel uskadt.
Det nordlige rosevindue, som flammerne kom så nær, er sparet.
Og gavlen, der truede med at kollapse, står endnu.
Notre Dame er slemt forbrændt
men står endnu og betragter lysets by.
Tragedien er frisk, men nu må holdet se fremad...
og prøve at finde ud af, hvad der forårsagede branden.
Cigaretskod? En kortslutning i forbindelse med restaureringen?
Efterforskningen må finde ud af, hvad der skete.
Man vil gøre alt for at sikre sig, at dette aldrig gentager sig.
Notre Dame blev rystet i sin grundvold.
Men som så mange gange før
vil den forhåbentlig læge sine sår.
Tekster af: Trine Nørgaard Berthelsen