15. april 2019.
Notre-Dame-katedralen i Paris står i brann.
Vi har nettopp fått høre at det brenner i Notre-Dame.
-Notre-Dame brenner. -Vi har direktebilder derfra.
Brannvesenet i Paris må ut i krig.
Det blir tøft, og ingenting er avgjort.
Målet er å redde denne storslåtte delen av verdensarven.
En beinhard kamp utspiller seg i sju timer mens hele verden ser på.
Det kan veldig fort eskalere.
Får vi det ikke under kontroll raskt nok, er det over og ut.
Denne dokumentaren følger hvert øyeblikk av kampen mot flammene
og brannvesenets heltemodige innsats.
Flammene er fienden.
Ilden sprer seg svært raskt.
Vi forventer at det blir en stor, tidkrevende og vanskelig operasjon.
Takket være hundrevis av timer med videoopptak
kan vi nå følge dramatikken slik den utspilte seg
den skjebnesvangre natten.
Klokken er 21.36.
Katedralen har stått i brann i tre timer.
600 brannkonstabler har rykket ut, men det ser ut som slaget er tapt.
Flammene nærmer seg nordtårnet faretruende raskt.
Hvis flammene når klokketårnet, er slaget tapt.
Da vil vi bli sittende igjen med en haug med aske.
Brannsjef Gontier er innsatsleder.
Ved sin side har han brigadeleder Gallet.
De vet at de neste minuttene vil være avgjørende.
I nordtårnet finner vi de åtte kirkeklokkene.
Om de faller, blir det katastrofalt.
Om klokketårnet kollapser, er det over og ut for Notre-Dame.
Men hvordan kunne brannen spre seg så raskt?
Hva kan ha forårsaket en slik tragedie?
Det hele starter klokken 18.30.
En røyksky brer seg ut over himmelen, og det kommer fra Notre-Dame.
Katedralen ligger i et av de eldste strøkene i Paris,
på Île de la Cité.
I ett år har det pågått store renovasjoner.
Disse bildene er fra den siste messen.
De deltagende er intetanende
om trusselen som rager 40 meter over dem.
På loftet går det av en alarm,
men sikkerhetsvakten finner ikke kilden.
30 verdifulle minutter går til spille.
Imens tar det fyr i katedralens reisverk fra middelalderen.
Sikkerhetsvakten finner til slutt ut hvor det brenner,
men det er allerede for sent.
Messen avbrytes.
Alle evakueres gjennom hovedinngangen.
De har ingen anelse om hva som foregår.
I Paris er bekymringen til å ta og føle på.
Klokken er 18.51. Forbipasserende ringer brannvesenet.
-Er det brannvesenet? -Notre-Dame brenner!
Det velter ut en sky av røyk.
Katedralens ansatte har også tilkalt brannvesenet.
Vi er på vei.
Nødmeldingen sendes umiddelbart til brannstasjonen nærmest Notre-Dame.
I en slik situasjon må man tenke raskt.
Vaktansvarlig Jérôme er den første som får beskjeden.
Klokken var så vidt syv.
Vi kunne aldri forestilt oss at Notre-Dame kunne brenne.
Jérôme er ved katedralen innen fem minutter.
Han er den første på stedet.
Innen han kommer frem, er det allerede kritisk.
Flammene har nådd blytaket på katedralen.
Han er alene, men begynner å vurdere omfanget av katastrofen.
Han kaller umiddelbart inn alle ressurser tilgjengelig.
Dette blir en omfattende operasjon, og jeg trenger forsterkninger.
Det er den største utrykningen man kan be om.
60 brannstasjoner i Paris-området sender ut totalt 600 brannkonstabler.
Aldri før har de hatt en så stor utrykning.
Trekk mot fortauene! Slipp brannmannskapene forbi!
Slutt å ta bilder!
Det var et folkehav. Tusenvis av mennesker.
Legg bort telefonene og trekk unna!
Rundt katedralen er det fullstendig kaos.
Vi vet ikke om noen er skadet, eller hvor det brenner.
Trekk unna!
Det er rushtid i Paris sentrum,
og brannmannskapene har vansker med å komme frem.
Det tok lang tid før brannvesenet ble tilkalt,
og nå taper de enda mer dyrebar tid.
Det er som et kappløp
hvor motstanderen har et forsprang på hundre meter.
Brannsjef Gontier er innsatsleder.
Det er straks tydelig at dette blir en tøff kamp,
men ingenting er avgjort.
Vi er livredde for at byggverket skal gå tapt.
De står overfor mange utfordringer.
Hvordan skal de nå flammene som rager 50 meter over bakken?
Hvordan skal de redde dette historiske byggverket?
Midt i all forvirringen er én ting er sikkert:
Vi skal slukke brannen. Spørsmålet er hvordan vi går frem.
Bare få meter unna begynner internasjonale medier å rigge til.
-Siste nytt... -Siste nytt...
Anelise Borges, reporter for Euronews,
er en av de første journalistene på stedet.
Hva var det vi egentlig så på? Var det et terrorangrep?
Eller var det en ulykke? Og hvordan skulle dette ende?
Vi kan ikke gjøre annet enn å se på
mens denne historiske bygningen blir slukt av flammene.
Klokken er 19.01.
Brannkonstablene må komme så nære brannen som mulig,
for å hindre at den sprer seg.
Jeg vet det blir fysisk utmattende og svært komplisert.
Mens mannskapene gjør seg klare, begynner blytaket å smelte.
I hjertet av brannen er det omtrent tusen grader.
Taket er i ferd med å smelte.
Først tok brannmannskapene seg inn i tverrskipet på nordsiden.
De fem første konstablene klatrer opp til takhøyde
med nesten 30 kilo hver med utstyr på ryggen.
De beskyttende draktene deres tåler opptil 150 grader.
De installerer to brannslanger kun åtte meter fra flammene.
Da vi nådde toppen, var det fullstendig kaos.
Når de står så nærme flammene, innser de hvor farlig situasjonen er.
Det var ikke rom for å gjøre feil.
Myriam er en av de første som begynner slukkingsarbeidet.
Målet mitt er å handle raskest mulig
for å få slukket brannen, og forhindre at flammene sprer seg.
Myriam utviser enormt mot.
Men grunnet varmen er deler av taket som tilsynelatende er intakte,
faktisk i ferd med å brenne opp.
Å gi opp er ikke et alternativ. Vi må fortsette å jobbe.
Jeg hadde aldri lyst til å gi opp.
Klokken er 19.58.
Til tross for innsatsen til styrken på nordsiden
vokser flammene.
Røykskyen er gul, noe som tyder på at den er veldig giftig.
Dette er nok en trussel for brannkonstablene.
Flammene er flere titalls meter høye. Det er et mektig syn.
Vi står overfor en virvelvind av støv og røyk.
Det er som å stå ansikt til ansikt med Dantes Inferno.
Får de ikke kontroll på brannen, vil hele katedralen gå tapt.
Det samme gjelder alle de uvurderlige skattene på innsiden.
Glassmaleriene. Rosevinduene fra 1200-tallet.
Tornekronen som skal ha blitt båret av Jesus.
Alle disse skattene er i fare,
for smeltet bly drypper nå ned i katedralen.
Østsiden av taket er i ferd med å bli slukt av flammene.
Mens kampen fortsetter på taket,
rykker et annet mannskap inn via hovedinngangen.
Bygningen er svært utrygg.
Brannkonstablene kan bli truffet av glødende kull og flytende bly.
Men de er nødt til å prøve å redde kunstverkene i bygningen.
Malerier, hellige gjenstander, og fremfor alt tornekronen.
Den er sagt å ha blitt båret av Jesus Kristus før korsfestelsen.
Det er nå et kappløp mot klokken å komme seg helt inn til sakristiet.
Her oppbevares de mest verdifulle gjenstandene,
som gir unik innsikt i flere århundrers historie.
Det tar flere timer å redde de mest verdifulle gjenstandene.
De hentes ut én etter én, og oppbevares så i rådhuset,
700 hundre meter unna.
Blant gjenstandene er dette etuiet som inneholder tornekronen.
Den er nå trygg for flammene.
For folkemylderet langs Seinen begynner katastrofen å bli et faktum.
Notre-Dame, som stod intakt for et par timer siden,
går nå bokstavelig talt opp i røyk.
Jeg klarte ikke å fatte hva som foregikk.
Det var vanskelig å ta inn over seg.
Brannen virket ustoppelig. Den var grusom.
Men dette er hverken en vond drøm eller en film.
Notre-Dame brenner.
Katedralen er et av Europas mest besøkte monument.
Folk kommer for å beundre arkitekturen, glassmaleriene
og orgelet.
Den første steinen ble lagt i 1163, og byggingen tok over hundre år.
Den ble fort anerkjent som et gotisk mesterverk.
Notre-Dame ble et av de viktigste stedene for tilbedelse i Frankrike.
I 1594, under religionskrigene,
feiret Henrik IV sin gjenerobring av Paris her.
Katedralen overlevde også den franske revolusjonen 200 år senere.
Da Napoleon ble keiser i 1804,
ble katedralen et nasjonalt symbol.
Katedralen overlevde nazistenes invasjon.
Den 26. august 1944 feiret De Gaulle frigjøringen av Frankrike her.
Men i kveld
er 856 år med historie i ferd med å gå opp i røyk.
Politiet avsperrer området rundt Notre-Dame.
Brannvesenet må bare innse at de har tapt det første slaget.
Men kampen er ennå ikke over.
Brannsjefen vurderer ulike strategier.
Takket være bilder fra lufta kan de lettere kartlegge situasjonen.
På plassen foran katedralen har de satt opp en kommandosentral.
Brigadeleder Gallet påser at innsatsen er effektiv.
Brannsjef Gontier avgjør hvilken fremgangsmåte de skal bruke.
Kolleger gir ham løpende statusoppdateringer.
Dette er operasjonens hovedpulsåre, hvor alle beslutninger tas.
Jeg visste fra start at dette ville kreve enormt mye ressurser.
Både i form av mannskap og i form av utstyr.
Gontier har mange problemstillinger.
Hvordan kan de temme en brann som allerede har spredt seg?
Hvordan skal de temme denne glupske dragen?
Sett opp høyderedskapene. Jeg skal snakke med Gontier.
Å slippe vannbomber fra luften er uaktuelt,
da det vil forårsake store strukturelle skader.
Gontier bestemmer seg for en annen fremgangsmåte.
De skal sette ut 13 høyderedskaper rundt kirken.
Dette er et kraftig redskap.
Hver kran sender ut 4000 liter vann i minuttet.
Men brannhydrantene rundt kirken klarer ikke å tilføre nok vann.
Hvor kan de finne en stor nok vannkilde?
Gontier tilkaller to pumpebåter.
Brannmannskapene setter opp et hydraulisk system
som pumper opp vann fra Seinen.
De kobler sammen flere kilometer med slanger.
Dette er som om 500 leiligheter skulle stått i brann samtidig.
Vi vet at alt vi planlegger underveis,
ikke nødvendigvis kommer til å fungere.
Frankrike er i sjokk.
Presidenten og statsministeren ankommer stedet.
De er målløse.
De stiller seg det samme spørsmålet:
Hvordan kunne et så historisk viktig monument ta fyr?
Finnes det en forklaring på denne katastrofen?
Og hvor begynte brannen?
Den umiddelbare teorien er at den startet i stillaset rundt bygget.
De siste månedene har det pågått en stor restaurering.
Det ble installert et enormt stillas for å kunne nå det høye spiret.
For et par dager siden ble statuene av apostlene tatt ned.
Kan byggearbeidet være årsaken?
Kan det ha skyldtes en elektrisk kortslutning?
Eller menneskelig svikt?
Foreløpig kan ingenting utelukkes.
Gontiers strategi iverksettes.
Men de støter snart på problemer.
Høyderedskapene er ikke høye nok til å nå flammene.
De er for korte til å heve mannskapet over taket,
slik at de kan takle flammehavet direkte.
Det har også oppstått en annen uforutsett hindring.
Vinden gir liv til flammene og hindrer vannet i å nå målet sitt.
Vi klarer ikke å slukke brannen, kun bremse hvor fort den sprer seg.
Brannmannskapene må innse fakta.
Brannen er fullstendig ute av kontroll,
både på utsiden og på innsiden.
Flammene har nådd Notre-Dames høyeste punkt,
96 meter oppe.
Spiret, som er laget av 500 tonn med tre og 25 tonn med bly,
står nå i full fyr.
Et nytt skrekkscenario oppstår for brannmannskapene.
Enn om spiret kollapser?
Utgjør det livsfare for konstablene som står kun meter unna?
Myriam er en av dem.
Slaget virker tapt, og hele spiret har tatt fyr.
Spiret er et symbol på Notre-Dames fornyelse.
For å forstå dets historie må man tilbake til det 13. århundre,
da katedralen fikk sitt første spir.
Under revolusjonen ble katedralen hardt skadd.
Spiret fikk så hard medfart at det ble demontert.
Men takket være Victor Hugo ble bygningen reddet.
I 1831 ga han ut verket "Ringeren i Notre-Dame".
Katedralen fikk på ny en plass i franskmennenes hjerter.
I 20 år foregikk en omfattende restaurering
ledet av arkitekten Viollet-le-Duc.
Det var da de kjente vannspyerne ble lagt til.
Men i dag står det berømte spiret i fare.
Farene og utmattelsen til tross
gir ikke Myriam og hennes kolleger opp.
De prøver så godt de kan å forhindre at flammene sprer seg.
Men nå som spiret brenner, truer en enorm fare.
Kollapser spiret, kan alt kollapse.
Vi er bekymret for kollegene våre som er der oppe.
Nøyaktig én time etter brannen startet
skjer det utenkelige.
Tårnet luter. Det kommer til å falle!
Så hørte jeg alle gispe i kor.
Herregud! Nei, nei, nei!
Men Myriam er fremdeles på taket. Brannmester Marc er også der.
Vi hørte et forferdelig brak.
Jeg snudde meg mot der lyden kom fra, og så spiret falle.
Å, herregud!
Spiret faller ned i midten av katedralen.
Da spiret falt, ble situasjonen katastrofal.
Brannsjefens største frykt er i ferd med å skje.
Brannkonstablene hans er nå i stor fare,
både de inne i bygget og særlig de fem på taket.
Vi skjønner med en gang at vi må trekke oss tilbake.
Vi tar et par steg bakover og går inn i steintårnet.
De fem brannkonstablene på nordsiden får beskjed om å evakuere.
De går ned trappene på innsiden av transeptet.
Men de er fanget halvveis nede. En av dørene lar seg ikke åpne.
På vei ned viste det seg at den ene døra var stengt.
Vi var rett og slett fanget.
Det er flere minutter siden spiret falt.
På utsiden frykter de det verste. Gontier har bedt alle om å evakuere,
men konstablene på nordsiden av transeptet har ikke dukket opp.
På det tidspunktet er vi virkelig redde.
Jeg fikk beskjed om å gå og hente dem.
Jérôme sendes ut for å rekognosere.
Han løper opp trappen og får åpnet døren.
Heldigvis er alle kollegene uskadde.
Da spiret falt, forårsaket det et kraftig tilbakeslag.
Det førte til at alle dørene i de ulike tårnene kilte seg fast.
Hadde spiret falt på oss, hadde vi ikke sittet her.
I retrospekt skjønner jeg hvor heldige vi var.
Solen går ned mens tilskuerne står hjelpeløse og ser på.
Tiden går, og katastrofen virker uunngåelig.
Pariserne ser på i avmakt.
De trodde Notre-Dame ville vare evig.
Nå er det bare aske tilbake.
Jeg sto midt i et folkehav, men det var stille som i graven.
Det begynte å gå opp for oss at vi var ferd med å miste Notre-Dame.
Flammene har så langt slukt 2800 kvadratmeter av taket.
Brannsjef Gontier trenger en ny strategi.
Hvordan kjempe videre uten å sette mannskapet i fare?
Det er fullstendig kaos.
Innsatsleder må finne en løsning, og det kvikt.
Vinden gjør at brannen sprer seg.
De bestemmer seg for å sende inn et høyteknologisk våpen.
Brannroboten "Colossus".
Denne roboten har revolusjonert brannvesenets arbeid siden 2017.
Den er svært anvendelig, og bruker ny sensor- og kamerateknologi.
Den kan rotere 360 grader, og spyr ut 3000 liter vann i minuttet.
Roboten er utviklet spesielt for å takle store branner.
I kampen om å redde Notre-Dame er den en uvurderlig hjelper.
Reisverket og taket er totalskadd. Men hva med bygningens struktur?
Brannmannskapene forbereder seg på det verst tenkelige: En full kollaps.
Da spiret falt, ble hvelvet punktert på flere steder.
Katedralens struktur er avhengig av en hårfin vektbalanse.
Strebebuene på siden og buene i taket utligner vekten.
Nå legger buene vekten på veggene, og svekker hele strukturen.
Når hvelvet kollapser, vil strebebuene legge vekten på veggene.
Hvelvet kompenserer ikke lenger for vekten som legges på veggen.
Når hvelvet er borte, vil buene dytte innover.
Nå må vi følge nøye med på
om katedralen er i ferd med å kollapse innover.
Noe annet står også i fare for å kollapse.
Øverst på nordsiden av tverrskipet er et lite triangel, en gavl.
Gavlen var endeflaten på taket, som nå er blitt til aske.
Gavlen er svært svekket av den sterke varmen.
Brannkonstablene har oppdaget noe bekymringsverdig.
Gavlen svaier i vinden, og truer med å kollapse og falle på gaten.
Alle beboerne i de nærliggende bygningene evakueres.
Men hvor lenge kan Notre-Dame holde ut?
Klokken er 21.36.
Brannsjef Gontier gjør nok en skremmende oppdagelse.
Flammer og tykk røyk nærmer seg nordtårnet - klokketårnet.
Den sterke vinden dytter flammene mot nordtårnet.
Inni dette tårnet henger Notre-Dames åtte klokker i et reisverk.
Tar reisverket fyr, faller klokkene,
og katedralen vil kollapse som et korthus.
Taket er totalskadd og kan ikke reddes.
Nå må vi redde tårnene.
Plutselig var muligheten for at katedralen skulle gå tapt,
faretruende nære.
Det var kritisk.
Hvordan skal de forhindre denne katastrofen?
Brannsjef Gontier må handle raskt.
Gontier står overfor et dilemma:
Skal han beskytte mannskapet og anse slaget for tapt?
Eller sende inn et nytt team, og sette livene deres i fare?
De 600 brannkonstablene utenfor avventer ordre.
Bildene fra dronen som flyr over katedralen,
bekrefter deres verste frykt:
Nordtårnet er i fare, og dermed hele katedralen.
Tiden er i ferd med å renne ut.
Noen ganger vet man ikke om man har fattet rett avgjørelse.
Er det forsvarlig å sende våre menn og kvinner på et så farlig oppdrag?
Jeg må innrømme at det var en tøff avgjørelse for oss.
I løpet av det siste året har vi allerede mistet fire menn.
Vi vil ikke sette mannskapet i fare for å kjempe en tapt kamp.
Tre måneder tidligere, 12. januar 2019.
En gasslekkasje forårsaket en stor eksplosjon i hjertet av Paris.
Brannvesenet mistet to kolleger den dagen,
og denne tragedien sitter fremdeles friskt i minnet.
Etter et kvarter bestemmer Gontier seg for å satse alt.
Han sender inn 20 brannkonstabler for å prøve en siste gang.
Det er ekstremt risikabelt. Likevel nøler ingen av konstablene.
De er villige til å gå inn i kampen.
Jeg kaller det en kamp, for det er det virkelig blitt.
Alle ønsket å bidra.
Det var galskap å nærme seg brannen. Likevel gjorde de det.
Nå er det ingen vei tilbake.
De 20 konstablene går mot katedralen med kun ett mål for øyet:
Å stoppe spredningen av brannen en gang for alle.
De fem første brannkonstablene entrer bygningen.
De klatrer opp de 380 trinnene til klokkehuset i nordtårnet.
Målet er å skape en brannlinje mellom taket og de to tårnene.
De må ofre noe for å redde resten.
Alexis har ansvaret for fire av brannkonstablene.
Får vi det ikke til, må vi trekke oss tilbake.
Målet er å lykkes, og å gjennomføre oppdraget.
Det var uaktuelt å la katedralen brenne opp.
Denne kampen skulle vi vinne.
Kampen om nordtårnet begynner.
Pumpebåtene går for fullt.
Brannvesenet har satt inn alle tilgjengelige ressurser.
Dette er deres siste håp.
De 20 konstablene i nordtårnet gir alt, men til ingen nytte.
Flammene har allerede nådd reisverket som holder klokkene.
Alexis og hans menn får beskjed om å klatre opp til klokkene,
for å komme så nær flammene som mulig.
I bunnen av nordtårnet innser de hvor stor faren er.
En av trappene er allerede forkullet.
I denne nærkampen er det ikke rom for feiltrinn.
Vi ser flammene stadig klatre oppover reisverket,
og at de fortsetter å spre seg inne i bygningen.
En stor del av gulvet brenner. Jeg gir beskjed over radioen
om at gulvet kan svikte hvis vi trår på det.
Vi tok det veldig rolig og forsiktig.
Vi tok ett skritt av gangen for å være sikre på at gulvet holdt.
Hvis tårnet kollapser, vil ikke mannskapet komme seg ned.
De vil være fortapte.
Det verst tenkelige ser ut til å skje.
Uten informasjon blir folkemengden stadig mer bekymret.
Og myndighetene har ingen gode nyheter å komme med.
I en hel time hadde vi ingen anelse om hva som foregikk.
Vi visste ingenting, og myndighetene informerte om
at denne historiske katedralen faktisk kunne gå tapt.
Tilskuerne kan bare se skrekkslagne på det veldige flammehavet.
Fremtiden til Notre-Dame avgjøres om få minutter.
Brannmannskapene dobler innsatsen.
Marc, Myriam, Alexis, Jérôme,
og selvsagt Gontier.
Sakte, men sikkert, får brannmannskapene overtaket.
Til alles store overraskelse trekker flammene seg tilbake.
Takket være deres mot, standhaftighet og håp
begynner de 20 brannkonstablene å få kontroll på brannen.
Klokken 22.27 kommer kunngjøringen.
Brannen er nå offisielt under kontroll.
Det gjenstår fremdeles litt,
men slukkingsarbeidet vil fortsette over natten.
Én ting er sikkert: Notre-Dame står fremdeles.
Jeg er veldig stolt over innsatsen vår.
Da jeg så opp på Notre-Dame,
visste jeg at den vil stå evig.
Folkemengdene begynte å applaudere og takket oss.
Noen ser på oss som helter, men vi gjorde bare jobben vår.
Hverken jeg eller mannskapet er helter.
Vi gjorde bare vår plikt.
I sju timer ga brannkonstablene alt de kunne for å redde Notre-Dame.
De risikerte livet.
To brannkonstabler og en politibetjent ble lettere skadd.
Mye arbeid gjenstår ennå
med å sikre området og videre slukkingsarbeid.
Natten gjennom fortsetter røykskyen å stige ut av katedralen.
16. APRIL 2019 KLOKKEN 07.00
Morgenen etter, klokken 07.00,
entrer et team med brannkonstabler og eksperter katedralen.
De må nå vurdere skadeomfanget, og finne ut hvordan dette kunne skje.
De blir møtt av et apokalyptisk syn.
I koret og der alteret stod,
ligger nå forkullede rester av spiret.
Himmelen er synlig gjennom tre gapende hull i taket.
I klokketårnet ser det ut som en krigssone.
Klokkene henger fremdeles, men reisverket er brent.
På mirakuløst vis slapp orgelet uskadet fra det.
Rosevinduet på nordsiden, som var svært nær flammene, er intakt.
Og gavlen som truet med å kollapse, står fremdeles.
Notre-Dame har tatt stor skade, men står fremdeles.
Det holdt på å ende i en tragedie, men nå må man se fremover.
Først må årsaken til brannen konstateres.
Var det sigarettstumper? En kortslutning på byggeplassen?
Etterforskningen har så vidt begynt.
Man vil gjøre alt for å forhindre at dette skjer igjen.
Notre-Dame ble hardt skadet.
Men forhåpentlig, slik den har gjort utallige ganger før,
vil katedralen lege sårene historien har påført den.
Tekst: Lise Jenserud