Den store hammerhaj.
Et af naturens mest udviklede rovdyr.
Man har ikke vidst meget om disse massive hajer indtil nu.
Hammerhajerne kommer tættere på USA's kyster end nogensinde.
Kom ud af vandet.
Så et hold af forskere skynder sig at finde...
-Her er en hammerhaj! -...indfange...
Pas på!
...og til sidste tagge en af de største rovhajer på jorden.
MEGA HAMMERHAJ
Af de over 500 forskellige arter af hajer i verden
er få så fascinerende som hammerhajen.
Dens ultrolige evolutionære tilpasning
har gjort hammerhajen til den ultimative jæger.
Men denne superhaj er stadig et mysterie for forskere.
Evolutionen skabte et rovdyr, der er perfekt til sine omgivelser.
PH.D. I HAJSTUDIER
De er helt ekstraordinære. De er højt udviklede og ret intelligente.
Den er slank. Den bevæger sig hurtigt.
Jeg ser dem som havenes Ferrari.
Selv i en forskelligartet gruppe som hajernes skiller hammerhajen sig ud.
Dens kendetegn er den tydeligt hammerformede snude
kendt som cephalofoilen.
HYDRODYNAMISK FLYDEEVNE
Det muliggør, at hajen kan bevæge sig og jage mere effektivt.
Som fronten af en racerbil
giver hammeren hajen flydeevne og adræthed.
Bare ved at løfte hammeren fremad, opad
eller dreje den, kan der være store ændringer i flydeevnen.
Så en hammerhaj, der bevæger sig
meget hurtigt og så vender på en tallerken,
kan flytte den cephalofoil på et sekund og tage byttet.
Det er ret utroligt.
Med øjne placeret på begge sider af cephalofoilen
har hammerhajen næsten 360 graders udsyn.
Med øjnene så langt fra hinanden skulle man tro,
at de havde en stor blind vinkel foran.
Men mens de svømmer, bevæger de hovedet frem og tilbage,
så de faktisk skanner et stort område.
Ved at flytte hovedet frem og tilbage, maksimerer hajen sit synsfelt.
Det giver den en fremragende dybde og afstandsopfattelse,
vigtige fordele, når den skal finde og fange bytte.
Hvis den svømmede ligeud, ville den have et begrænset udsyn,
men den har faktisk et meget bredt synsfelt.
Cephalofoilen giver også en sansefordel.
Alle hajer har en højt udviklet lugtesans,
men hammerhajens næsebor er længere fra hinanden,
og forskerne tror, at det giver den en større evne til at lugte bytte.
Den har måske en forøget evne til at opfange lugte,
fordi dens næsebor har en slags dobbeltlugtesans
fra den ene side til den anden,
som tillader den at lokalisere lugtkilden.
Den har muligvis den stærkeste duftsporingsevne blandt hajer.
Hajer har svømmet rundt i oceanerne i over 400 millioner af år.
Længe før dinosaurernes tid. Men hammerhajerne er nybegyndere:
De er først kommet til for 20 millioner år siden.
I den relativt korte tid
har hammerhajen udviklet sig til den ultimative jæger.
Hajforsker dr. Neil Hammerschlag har dedikeret sin karriere til at studere
kæmpestore rovdyr som hammerhajen.
Hammerhajerne er uden tvivl
en af de mest genkendelige arter på jorden.
Dens kendetegn er virkelig markante,
men man ser den ikke på nært hold.
For at omgås med den skal man fortjene det.
Hammerhajer bliver mere og mere sjældne,
men for nylig har varmere strømme ført dem tættere på USA's kyster.
Dr. Hammerschlag og undervandsfotograf Joe Romeiro
er på vej til Bimini-øerne blot 80 km fra Miamis kyst.
BAHAMAS
Deres formål er at hoppe i vandet og komme tættere på
nogle af de største rovhajer i verden.
Jeg har været i vandet med mange hajarter.
UNDERVANDSFOTOGRAF
Nogle stødte jeg på, andre forventede jeg at se,
men en hammerhaj måtte jeg virkelig lede efter.
Det tog flere år, før jeg rent faktisk så en hammerhaj.
Den er bogstaveligt talt hajernes enhjørning.
BAHAMAS NATIONALE HAJRESERVAT
Neil og Joe ankommer på Bimini til en årlig begivenhed.
I løbet af de kolde vintermåneder
vil hammerhajerne samles der.
Bimini er et optimalt sted for disse dyr.
Det varme, lave vand.
Konturerne i skibsvragene omkring øen.
Vi kan rent faktisk tage dertil
og vide, at de vil være der.
Men reservatet strækker sig over 650.000 km2,
og det er aldrig garanteret at finde en hammerhaj.
Hvis de gør, skal de udvise ekstrem forsigtighed i vandet
over for disse rovdyr.
Det er vigtigt at respektere hammerhajer,
da de er kolossale dyr.
De kan nemt veje over et halvt ton.
De er ekstremt stærke og kan påføre mennesker stor skade.
Når man er i vandet med dem,
skal man være forsigtig.
Dykket er endnu farligere,
da vandet omkring Bimini er fyldt med hajer,
citronhajer, tigerhajer
nursehajer og tyrehajer.
Tyrehajen er et ret skræmmende dyr.
Den er meget stor.
Den har små, stikkende øjne
og virkelig store, savtakkede tænder,
som kan knuse alt, hvad den møder.
Er jeg i vandet med en tyrehaj, er jeg virkelig på tæerne.
Den kan være meget farlig.
Hvis den bider, er spillet ude, så man skal ikke friste skæbnen.
Joe, kan du høre mig? Skifter.
Jeg hører dig fint.
Jeg prøver at få overblik, så giv mig et minut.
Vi har nogle rigtig flotte nursehajer.
Næsten med det samme
møder Joe en af de mest almindelige hajer i Caribien, nursehajen.
Nursehajer bruger det meste af deres tid på havbunden,
hvor de venter på deres bytte.
Kraftige kæber og adskillige rækker af savtakkede tænder betyder,
at de kan knuse en stor skal med deres stærke bid.
Heldigvis angriber de sjældent mennesker.
Der er ikke meget aktivitet endnu.
Neil beslutter sig for at smide hakkede fiskeådsler i vandet.
At smide det i vandet er som at ringe på frokostklokken for hajerne.
På afstand, lige uden for syne, kan du se, der er en haj på vej.
Neil, kan du bekræfte?
Her er en hammerhaj!
Det er fantastisk!
Vi har to på vej lige nu.
Hammerhajerne kommer lige imod mig.
Maddingen virkede.
Disse hajer er kendt for at kunne lugte blod
og andet organisk materiale over 500 meter væk.
Hammerhajer jagter alene, men ikke i dag.
Tre hammerhajer omringer Neil og Joe.
De to mindre hajer holder afstand fra
den større, mere dominerende haj.
Der er virkelig gang i den hernede.
Og det er kun lige begyndt.
Hammerhajerne er ikke de eneste, der fik middagsinvitationen.
Nu har vi en tyrehaj på vej.
Den kommer her.
To tyrehajer er på vej!
Han kommer tilbage igen.
Tyrehajerne bliver mere kåde.
Tyrehajer, som er almindelige i Bahamas og Florida, kan være meget aggressive.
Nogle forskere mener, det skyldes, at de har mere testosteron i blodet.
Tyrehajerne bliver mere kåde.
Mens de holder øje med tyrehajerne,
mister holdet hammerhajerne af syne.
Vi har en hammerhaj på vej nu!
Det var lige tæt nok på, så Neil og Joe kalder holdet op af vandet.
Det var intenst. Der er helt sikkert en masse hajer dernede.
Vi havde nursehajer, tyrehajer
og hammerhajer! Så stærke og mægtige.
Man sanser dem, før man ser dem passere.
Jeg var overrasket over, hvor kækt de kom.
Der var næsten konkurrence nogle gange.
Man får ikke rigtigt en ide om, hvor store de er,
men deres længde er imponerende.
Det er fantastisk at være sammen med disse skabninger.
Disse dyr er fantastiske.
De interagerer med os på en måde,
der viser deres intelligens, bare man ser dem i øjnene.
Jeg så noget virkeligt interessant adfærd.
De er meget elegante.
De kommer ind fra siden.
De hælder i kroppen og kommer ind sådan,
næsten som om de kigger opad til siden
og tjekker omgivelserne, inden de kommer.
De største hammerhajer måler næsten fire meter
med en en meter bred hammer.
Cephalofoilen eller hammeren
bruges til forskellige manøvrer.
Helt tæt på kan man se
den hydrodynamiske fordel ved cephalofoilen.
Som en bil i et skarpt sving
giver det hajen mulighed for at svæve over havbunden
og skanne efter bytte, men det er ikke kun dens smidighed,
syn og lugtesans, som gør hammerhajen til den ultimative jæger.
Et nærmere kig på hammeren afslører noget forbløffende.
Under og på toppen af cephalofoilen
har den små sanseorganer kaldet Lorenzini-ampuller,
som er spredt fra hinanden.
Lorenzini-ampullerne, hajernes sjette sans,
er et organ, som gør dem i stand til
at opfange de elektriske felter, som alle levende væsener har.
Det består af tusindvis af geléfyldte porer,
som opfanger elektriske felter ned til femten milliardtedel af en volt.
Alle organismer har et svagt elektromagnetisk felt,
som hajer kan opfange igennem deres Lorenzini-ampuller.
Alle hajer har det,
men det specielle ved hammerhajen er,
at de er spredt ud over hele cephalofoilen.
Hvis en normal haj bruger elektroreception
som en lille lommelygte til at skanne havbunden,
bruger hammerhajen et kraftigt spotlys.
Mens de vipper hovedet frem og tilbage,
kan de svømme hen over havbunden
og selv opdage bytte, der gemmer sig, ved at skanne et stort område.
En almindelig revlehaj kan bruge hele dagen på at afsøge havbunden,
men i samme tidsrum
kan hammerhajen afsøge et dobbelt så stort område.
Alle hajer har andre sanser,
der hjælper dem med at finde bytte, den tværgående linje.
Den er lavet af tusindvis af små hårceller i kanaler,
som løber ned langs siden på hammerhajens krop
fra snude til hale.
Den tværgående linje er meget vigtig for disse dyr,
når det drejer sig om at sanse vibrationer i vandsøjlen.
Cellerne opfanger små vibrationer
og små ændringer i vandtrykket rundt om hajen,
som giver dem følelsen af berøring på afstand.
Da hajer kan mærke vibrationer i vandsøjlerne,
kan de mærke bytte, der er ude af syne.
Alt dette gør hammerhajer til
exceptionelle gode jægere om dagen,
men de er også aktive om natten.
Når solen går ned, kommer havet til live.
I ly af mørket kommer der en række byttedyr frem,
og hammerhajen venter.
Neil og holdet vender tilbage til dykkerstedet,
denne gang midt om natten.
Dyk om natten kan være farlige.
En af de største farer er at fare vild.
Du forlader båden
og svømmer ud i mørket.
Du har begrænset sigtbarhed.
Om natten, når hajerne forsvinder ud af syne,
ser du dig over skulderen og tænker: "Hvor er de?"
Op og ned, du skeler i mørket
efter en skygge,
og din hjerne begynder at spille dig puds.
Det kan være ret nervepirrende.
Du hører ikke de her dyr.
Der er ingen skygge, ingen fornemmelse, intet.
Du vender dig, og der er den.
Du skal tage det roligt, holde hovedet koldt og kigge overalt,
for hammerhajen er ikke den eneste haj dernede.
I det her dyk er der tyrehajer, nursehajer, hammerhajer
og tyrehajer er i den modsatte ende af spektrummet.
Holdet vil stige ned i dybderne.
og håber, de ser en hammerhaj, der jager sit bytte,
men de skal passe på den farlige tyrehaj.
Det er uhyggeligt at være hernede om natten.
Nursehaj med alle sugefiskene på sig. Hvor fedt er det lige?
Masser af nursehajer.
Du kan se en haj.
Den kommer herhen.
Lige foran dig. Se!
Ud for Biminis kyst prøver et hold hajforskere
at se denne jæger jagte sit bytte i mørket.
I det fjerne, lige uden for lyset,
kan du se hajerne.
Vi har en hammerhaj lige nu!
Som en kæmpe rovfugl
svæver en hammerhaj lige over Neil og Joe.
Fantastisk. Han kommer tilbage igen.
Her kommer han!
Hammerhajer har et overlegent nattesyn.
Deres pupiller består af en høj koncentration af fotoreceptorer,
som muliggør at se i mørke forhold.
TAP OG STAVFORMEDE SYNSCELLER
Det gør deres nattesyn op til ti gange mere følsomt end menneskers.
Hammerhajens syn er en stor ulempe for dens bytte.
Men hvad er dens bytte?
Hvis disse hajer er højtydende maskiner,
så skal de køre på højoktan benzin.
Hammerhajens diæt inkluderer blæksprutte,
rokker og skaldyr som denne eremitkrebs.
Hammerhajen er en smule aggressiv.
Han prøver at skynde sig herind.
Her kommer han! Han prøver.
Krabben havde ikke en chance.
Hammerhajtænder er spydlignende, idelle for gennemboring,
og som andre hos hajer er kæben ikke svejset sammen med kraniet,
så de kan udvide munden og tage meget større bytte.
Mens det ikke er en god nat at være en krabbe,
er Neil og Joe i sikkerhed sammen med hammerhajerne, indtil...
En tyrehaj kommer lige imod mig! To tyrehajer!
Ud af mørket kommer to tyrehajer.
Vi er ved at løbe tør for batteri.
Og de her overgår dem, de så tidligere.
Mit lys er ved at dø, Neil. Lad os stige op.
Flade batterier, cirkulerende tyrehajer.
Tid til at trække i udløseren.
Neil og Joe trækker sig tilbage og stiger opad.
Det var epsik at være dernede.
Tyrehajerne blev ret nærgående
og skubbede os næsten ud af vandet,
men vi havde, hvad vi skulle bruge, observerede adfærden om natten,
fik nogle gode billeder
og indhentede forståelse for disse misforståede,
mystiske og truede rovdyr.
Bimini er ikke det eneste sted, hvor der er hammerhajer.
Fra den en meter lange hjelmhaj til den seks meter lange hammerhaj,
kan de ni forskellige hammerhajarter
findes i tropiske vande over hele verden.
HAMMERHAJBESTAND
I Costa Rica samles hundredevis af hammerhajer
ud for Cocosøerne.
Hammerhajerne skaber meget store stimer af hunhajer.
Disse enorme stimer har en vital social funktion.
De største og stærkeste hunner er i midten,
det er der, du vil være, hvis du er en hunhaj,
og faktisk ved hannerne det.
Og det er nemt for dem inde i midt i stimen
at finde den sundeste hun at parre sig med.
Meget få hajarter har så komplekse sociale strukturer.
Forskere forbinder det med hammerhajernes høje intelligens
i forhold til andre hajer.
Sammenlignet med andre hajer,
har hammerhajer generelt
relativt større hjerner.
Det er måske det, der muliggør deres sociale interaktioner.
Selvom denne form for stimer
har en meget vigtig funktion for reproduktionen,
der opretholder bestanden af disse hajer,
er de også med til at føre til deres undergang.
Det er nu meget nemt for en fiskerbåd at komme
og fange mange forskellige hajer på en gang,
fordi de er alle samlet et sted.
I de sidste 30 år anslås det, at bestanden af hammerhajer i Atlanten
er faldet med næsten 90%.
Efterspørgslen af hajfinnesuppe på mange asiatiske markeder
og fejlfiskeri fra store, kommercielle fiskerbåde er synderne.
Med sådan en nedgang i antallet er det nu vigtigere end nogensinde
for forskerne at finde og studere disse hajer hurtigt.
Heldigvis for dr. Hammerschlag og holdet, har de en mulighed.
De seneste stigninger i vandtemperaturen tvinger hammerhajerne
tættere på USA's kyster end nogensinde.
Hammerhajer har et forøget stofskifte
og forhøjet aktivitet i varmere vejr.
Fra vestkysten...
...til østkysten
stiger observationerne af hammerhajer.
Kom op af vandet!
Hvad er det, der tvinger dem tættere på kysten?
Dr. Hammerschlag har måske det forbløffende svar.
-Nogle varmeforandringer? -Ja.
Sæt den tilbage.
Over 2.6 mio. mennesker bor i Miami Dade County-området,
og de fleste af de mennesker opholder sig på stranden.
Men mange indser ikke, hvor tæt de er på forskellige fantastiske hajer
og, i nogle tilfælde, meget store hajer.
-Den kommer hen imod dig! -Kom op af vandet!
-Der er en haj. -Kom op!
Det inkluderer en af de største og mest fantastiske arter i verden,
den store hammerhaj.
Hajekspert dr. Neil Hammerschlag og hans hold er i det sydlige Florida.
Deres formål er at finde og registrere en enorm hammerhaj.
For at lokke disse store rovdyr til sig,
vil holdet bruge en række testede materialer og teknikker.
De forskellige metoder og værktøjer, vi bruger,
er skabt til at fremme vitaliteten og mindske stress på dyrene.
Disse værktøjer hjælper holdet til at gøre nogle banebrydende fund.
Hvad vi fandt med et termisk kamera er utroligt.
Hammeren, cephalofoilen,
varmes hurtigere op end resten af kroppen
Vi tror, det er, så hajen bedre kan finde
og fange bytte, når den svømmer i lavt, varmere vand.
Det viser sig, at Lorenzini-ampullerne,
hajens elektromagnetiske sanser, er mere aktive i varmere vand.
TERMISK OPLADNING
Hammerhajer kommer ind i vand,
der er lavere end i knæhøjde.
Og dette lave vand opvarmes hurtigere end omgivelserne.
Den varme lader cephalofoilen, som bliver mere følsom,
hvilket bevirker, at de bedre kan fange bytte.
I 2014 på Floridas golfkyst
oplevede badegæster dette utrolige fænomen på tæt hold,
da de blev fanget mellem en sulten hammerhaj
og dens favoritbytte, rokken.
Hammerhajer er specialister i at jage rokker,
og rokker kan lide at være i varme, lavvandede områder.
Og det er ikke let at fange en rokke.
De er meget manøvredygtige for at undgå rovdyr.
Hammerhajer accelererer i ryk
og kan sprinte længe for at fange deres bytte såsom rokker.
-Den kommer hen imod dig! -Kom op af vandet.
Men for hammerhajerne har disse sprint en pris.
De har brug for lang tid til at komme sig.
Hammerhajer bruger masser af energi og kræfter på meget kort tid.
Som geparder, kan de sprinte virkeligt hurtigt, virkelig længe,
men de får en masse syre i blodet.
Det er lidt ligesom mælkesyre i mennesker, når vi træner.
Disse ændringer i blodet tvinger hammerhajerne til at sagtne farten.
Det efterlader dem udsatte og sårbare i det lave, varme vand,
som i modsætning til dybere vand har langt mindre ilt.
Vi har for nylig fundet bevis for, at efter at have fanget bytte,
i stedet for at bruge sin energi til at bevæge sig
og lade iltet vand strømme hen over gællerne,
placerer hammerhajerne sig i strømmen
og lader vandet strømme igennem gællerne for at spare energi,
nedsætte syren og hjælpe dem med at indtage ilt.
Det er en ret fantastisk specialisering
for et dyr, der bruger dette varme vandmiljø.
Holdet ankommer til det hajrige vand mindre end en km fra Miami.
Hvis de kan anbringe en GPS på en hammerhaj,
vil det give dem en guldmine af afgørende data.
Vi vil spore dem for at studere deres bevægelser og bosteder,
for at lære mere om deres betydning for økosystemet,
og hvordan vi kan bruge den viden til at beskytte arterne.
De vil også indsamle blodprøver fra hver enkelt haj,
hvilket vil give vigtig viden omkring hajens spisevaner
og immunsystem.
Men at indfange en hammerhaj er ikke let, slet ikke at mærke en.
Alle har en specifik opgave.
Det virker på samme måde som et pithold i racerløb.
Bilen stopper, og alle gør deres job,
så de kan få bilen af sted igen hurtigst muligt.
For at lokke disse gigantiske hajer,
smider holdet madding ud bag deres fartøj.
Krogene, vi bruger, er runde.
De forårsager et overfladisk sår, som heler inden for et par dage.
Vi kan let fjerne dem.
De her dyr er så stærke,
at de kan rette de her kroge ud og knække dem,
så der er en smule tovtrækkeri,
for man vil have dem tæt på båden
uden samtidigt at bruge for meget vold.
Så de retter krogen ud,
og man skal gøre det lynhurtigt, så man ikke stresser hajen.
Med maddingen sat,
tjekker holdet linerne for at se, om de har fanget et enormt rovdyr.
Og når linerne strammes, ved man aldrig, hvad man fanger.
Vent. Vi har en haj.
Ok, vi nedsætter platformen.
Vær klar, folkens, I har en haj.
Pas på! Hold øje med halen.
Det føles, som om den hænger fast,
vi skal sikkert bruge kablet, så klargør det.
Pas på vægten! Hvem har vægten? Vær klar!
Det er en meget stor citronhaj.
Den er livlig, vær forsigtig med den her haj.
Pas på de tænder!
Vent.
-En citronhaj har bidt på maddingen. -Folkens, vi har en haj.
Hvert sekund er kritisk.
Sæt platformen.
Både for forskerholdets og hajens sikkerhed.
Så er det nu, hajen kæmper!
Vær meget forsigtig med hajen.
Før de sætter citronhajen op på platformen,
skal de sætte et kabel omkring for sikkert at fordele hajens vægt.
Ok. Pas på de tænder!
Vær forsigtig, de er meget bidske.
-De er meget bidske. Fedt! -Godt.
Stram til! Ok.
Vær meget forsigtige.
Det er meget vigtigt at få pumpen ind i munden hurtigst muligt.
Pumpen skyller vand over gællerne,
hvilket lader hajen ånde og ventilere ude af vandet.
En, to tre.
-Ok, en, to, tre. -Tre.
Stop.
Sådan.
Så snart du har den ved båden, tikker uret,
og vi skal være meget strategiske.
Vi tager forskellige mål.
To, to tre.
Vi tager forskellige prøver. Vi sætter GPS på,
og selvom det ser voldsomt ud, er vores metoder ikke-invasive.
De er blevet godkendt af dyrevelfærdskomiteer,
og alt, hvad vi gør, er designet til at minimere stress og fremme overlevelse
med det mål at få information, som kan hjælpe de her dyr.
Hvad vi har her er en han-citronhaj.
Den kaldes en citronhaj på grund af dens citronfarve.
Smukt dyr.
Citronhajer er almindelige
i de sydøstlige amerikanske og caribiske farvande.
Igennem årene har der været nogle få uprovokerede angreb på mennesker,
men ingen har haft dødelige udfald.
De foretrækker at bruge deres skarpe tænder til deres favoritsnack,
små, glatte fisk.
Citronhajer er sociale og følges ad i små grupper,
men her på platformen
lever disse kraftige, stærke hajer op til deres sure navn.
Dyret er faktisk ret svært at håndtere.
De er ret iltre. Vi skubber den i vandet.
Pas på, når I giver slip. De vil gå efter jer...
-Okay. -...og snappe ud efter jer.
Et, to, tre, pas på, han ikke snapper tilbage efter dig.
Ok, flot klaret, alle sammen. Godt arbejde.
Hver haj, de indfanger, giver dem værdifuld information,
men holdet fortsætter for at finde og markere en hammerhaj.
De data, vi får fra GPS'erne, er ret vigtige,
så bevarelsen kan fortsætte og bestanden kan vokse.
For seks år siden
opnåede dr. Hammerschlag en milepæl
i forskningen af hammerhajer med de her GPS-mærker.
Tidligere i vores arbejde troede vi, at hammerhajerne
primært var tropiske, subtropiske.
Men efter vores GPS-data kom ind,
så vi, at dyrene faktisk bevægede sig fint i tempereret vand
og havde en større rækkevidde, end vi troede.
I 2010 fulgte han en hammerhaj fra det nordøstlige Florida
til et punkt kun 550 km fra New Jerseys kyst,
meget længere op af østkysten end nogensinde.
Hvad vi finder ud af er, at hammerhajer
bruger en masse tid på åbent hav,
og der er der ingen restriktioner.
Det gør dem ret sårbare over for fiskefartøjer,
som kommer udelukkende for at fange hajerne.
Tilbage på båden fanger Neil og holdet en haj mere,
men er det den hammerhaj, som de er efter?
Det er en nursehaj.
Nursehajer er utroligt stærke, men medgørlige.
Vi har en hun-nursehaj. Sikket smukt dyr.
Huden er dækket af tandlignede skæl, der kaldes hudtænder.
Virkelig smarte, ligesom brosten.
Disse nursehajer er virkelig stærke dyr.
Du kan se deres muskler.
Fisken lærer på den hårde måde.
Når en nursehaj lukker kæberne omkring byttet, er der ingen vej ud.
På trods af dens små tænder
kaster nursehajen fisken imod havbunden og lammer den
for til sidst at synke den hel.
Holdet nyder at have muligheden for at være tæt på det muskuløse rovdyr.
-Vi har blod. -Godt arbejde.
Flot klaret, Jake.
Derefter markerer holdet succesfuldt en tyrehaj.
En, to, tre. Ok, det er en stor hun.
Se størrelsen på den mave,
som betyder, at hun sandsynligvis er drægtig.
Det her er parringsar. Den har parret sig for nylig.
Tyrehajen er en diadrom hajart,
hvilket betyder, at den både kan overleve i salt- og ferskvand.
Der er fundet tyrehajer i Mississippi-floden
så langt oppe som til staten Illinois.
For Neil og holdet lever det hajfyldte vand
lige ud for Miamis kyst op til omdømmet.
De markerer haj efter haj,
men stadig ingen hammerhaj,
og tiden er ved at løbe fra dem.
-Hammerhaj! -Sådan! Hammerhaj!
Lad os gøre klar. Kom med platformen.
Endelig betaler holdets hårde arbejde sig: en hammerhaj.
Fordi den har været på linen i lang tid,
skal vi lige gøre noget forarbejde.
Hammerhajer er meget følsomme over for stress på fangstlinen,
fordi de bruger en masse energi og kræfter på kort tid.
Vores mål er at være så hurtige som muligt og få den sendt af sted.
Vær klar, Robbie.
-Godt arbejde, Jakie. -Hiv ham ind, Jakie.
Det er ikke let at hive dette stærke rovdyr ind.
Han spræller måske, så vær forsigtig.
Giv mig hovedkameraet.
Ok, bare pas på, vi ikke mister den ved båden.
Neil er nervøs for, at hajen svømmer under båden,
hvor fiskelinen kan sidde fast.
Den prøver at flygte.
Lad mig hjælpe med at få den på.
Giv slip.
Vær klar, Robbie.
Ja...
-Er du klar? -Ja.
Hajen svømmer under båden.
Neil kan ikke længere placere kablet rundt om dens hovede.
Ja. Michael. Kom her!
Der er ingen tid at spilde,
så dr. Hammerschlag tilkalder dykkeren Mike Black.
Kan du få den her rundt om cephalofoilen?
For at sikre hajens sikkerhed,
tager Black kablet og foretager en ekstraordinær manøvre.
Sikkerhedsdykker Mike Black forsøger at få et kabel rundt om en hammerhaj.
Hvis han kan få kablet rundt om hajens cephalofoil,
kan Neil og holdet trække hajen sikkert
op på platformen til markering.
Forsigtigt, pas på!
Sådan. Godt arbejde!
Holdet klarede det.
Gør pumpen klar.
Nu har de kun få minutter til
at foretage test og fastgøre GPS'en.
En, to, tre. Vend den igen.
Hiv den helt op til platformen.
Sådan. Det ligner en moden han.
Markering nummer 00072.
Holdet skynder sig at opmåle,
tage blodprøve og give vitaminer.
Den her går imellem de to rygfinner og ind i musklen.
Vi viser dig det.
Jake! Jeg rækker dig denne her.
Skynd jer, venner.
Sidefinnen er 36.
Giv... til vitaminerne.
FL 209.
Lad os se. hvor hurtige vi er. Skalpel.
Du sætter GPS'en på.
Dr. Hammerschlag foretager det nødvendige indgreb for at placere GPS'en.
Kan du give mig metermålet?
Mens holdet laver de sidste opmålinger og tager en blodprøve.
Lad mig komme forrest, så jeg kan tage det termiske.
Det er godt. Flyt jer, så meget I kan, fra kroppen.
Fotografer hammeren og kroppen.
Og efter at have dokumenteret hajens varmeprofil
med et termisk kamera...
-Klar? -Det er tid til at slippe ham fri.
Ok, lad os starte med at putte det tilbage.
Når vi slipper, giver jeg halen et slag.
Pås på, han ikke kommer på vildspor. Forsink ham ikke.
Slip.
Operationen er en succes.
Det var fedt, Neil.
Godt arbejde, alle sammen!
Hajen er hjemme igen.
Vi satte lige en GPS på en hammerhaj.
Smuk han, svømmede kraftfuldt, og den sender lige nu.
Vi vil være i stand til at spore den haj og følge dens bevægelser hver dag.
Vi var i stand til at få nogle fantastiske data, forskellige opmålinger
og forskellige vævsprøver. Desuden er denne blodprøve
guld værd, når det kommer til forskning.
Den giver os værdifulde data om deres spisevaner,
om deres reproduktion, så det er virkeligt værdifuldt.
Vi fik nogle fantastiske termiske billeder af cephalofoilen og kroppen.
Alt var perfekt udført, det kunne ikke være gået bedre.
Godt holdarbejde.
En måned senere dukker hajen op i den østmexicanske golf.
Siden da har hajen svømmet næsten 800 km op ad kysten
og fortsætter med at migrere og jage
i det lavvandede, varme vand ud for Floridas kyst.
GPS'en fortsætter med at levere sporingsdata.
Neil og holdet håber at kunne bruge oplysningerne til bedre at forstå
vandringsmønstrene og hammerhajens rækkevidde.
Denne forskning kaster lys over disse mystiske
og ekstraordinære rovdyrs adfærd,
så vi kan sikre, at hammerhajerne fortsætter med at forbløffe,
udvikle sig og trives i 20 millioner år til.
Tekster af: Sune Bravo Hagenflindt