De câte ori mă gândesc la starea lumii de azi,
Mă gândesc la porţile de sosire de pe aeroportul Heathrow
În general se spune că trăim într-o lume de ură şi lăcomie
dar eu nu văd doar atât.
Mie m-i se pare că dragostea e peste tot.
Nu e întotdeauna recunoscută sau făcută publică, dar ea există
Părinţii cu fii şi fiicele, soţii cu soţiile,
prieteni, prietene… vechi amici.
Când avioanele au lovit cele două turnuri,
nici un apel de la cei de la bord nu a fost de ură sau răzbunare
erau toate mesaje de dragoste.
Dacă vei căuta, presimt că vei găsi că: DRAGOSTEA E PESTE TOT.
PUR ŞI SIMPLU DRAGOSTE
Mă tem că iar ai făcut-o Bill.
Ştiu versiunea veche aşa de bine că…
Păi o ştim cu toţii.
De aceea lucrăm acum la noua versiune.
Bine, să-i dăm drumul.
O, futu-i şi băgami-aş…
Din nou.
E-o prostie, nu-i aşa?
Da. O prostie de aur maestre!
- Oh, iar am să-ntârzii! - O să ajungi, e doar după colţ.
Eşti sigură că nu te superi că merg fără tine?
Absolut. Doar că nu mă simt foarte bine.
- Te iubesc. - Ştiu
Te iubesc chiar şi când eşti bolnavă şi arăţi groaznic.
Ştiu. Acum du-te sau chiar o să întârzii.
Bine.
- Ţi-am mai spus că te iubesc? - Da. Du-te odată fraierule.
Sunt tot eu, Karen.
Mă simt groaznic, chiar nu am cu cine altcineva să povestesc.
Te cred. Totuşi n-ai nimerit foarte bine. Pot să revin eu mai târziu?
Desigur.
Asta nu-nseamnă că nu-mi fac griji pentru că ţi-a murit soţia.
Înţeleg.
Ei, nu-i nimic, sună-mă mai târziu.
Deci, care e vestea cea mare?
Ni s-au distribuit rolurile în scena Naşterii.
Şi eu sunt homarul.
- Homarul? - Da
- În scena Naşterii? - Da. Primul homar.
Au fost mai mulţi homari de faţă la Naşterea lui Isus?
Cele mai bune sandwich-uri din Anglia.
Vrei să-mi încerci nucile?
O brioşă frumoasă pentru o domnişoară asemenea.
'Neaţa! Viitoare nevastă.
Vă puteţi opri. Mulţumesc.
Apropo, am fost prezentat drept John dar mă cheamă Jack.
Drăguţ. Încântată de cunoştinţă.
Pe mine m-a prezentat bine. Eu sunt doar Judy
Excelent, Doar Judy!
- Fără surprize? - Fără surprize.
- Spre deosebire de petrecerea burlacilor. - Absolut!
Ideea cu prostituatele nu a fost aşa bună, nu?
Aşa e.
Şi ar fi fost mai bine dacă nu s-ar fi dovedit că sunt bărbaţi.
Adevărat.
Noroc puştiule.
D-le Prim Ministru, aici!
Mulţumesc.
- Bine aţi venit D-le Prim Ministru. - Oh, trebuie să-nvăţ să salut.
Ce mai faceţi?
Cum vă simţiţi?
Excelent. Puternic.
Doriţi să faceţi cunoştinţă cu personalul?
Da, aş dori asta într-adevăr.
Orice doar ca să nu conduc ţara chiar acum.
- El e Terence, el e şeful. - Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa. Am avut un unchi pe nume Terence.
L-am urât, cred că era pervers. Dar de D-ta îmi place.
- Aceasta este Pat. - Bună Pat.
Bună dimineaţa D-le. Eu sunt menajera.
Ei, ar trebui să fie mai uşor decât cu vechiul regim.
Fără scutece, fără adolescenţi şi nici nevastă tip sperietoare.
Iar aceasta este Natalie. Ea e nouă aici, ca şi dv.
- Bună Natalie. - Bună David, adică D-le.
La naiba, nu-mi vine să cred că am zis-o.
Şi acuma am zis la naiba. De două ori. Îmi cer scuze.
Ai fi putut să zici "futu-i" şi atunci ai fi fost în bucluc.
Mulţumesc D-le. Am presimţit că o s-o buşesc din prima zi.
O, la naiba.
Să-mi iau lucrurile şi apoi să conducem ţara, nu?
Da, de ce nu.
- E în regulă. - Aţi văzut ce-am făcut?
- Da, am văzut. - A ieşit "blah".
O, nu.
E aşa de nepotrivit.
Peter şi Juliet şi-au dat consimţământul în faţa Domnului.
şi şi-au spus jurămintele.
Şi-au realizat căsătoria prin schimbul de inele.
Şi deci îi declar drept soţ şi soţie.
Şi tu te-ai abţinut de la surprize.
Da, m-am mai maturizat.
Iată, e şi Pikey.
Salut. Ce naiba faci aici?
Ăăă, am venit să împrumut nişte CD-uri.
- Doamna casei ţi-a deschis? - Da.
- Drăguţă fată. - Da.
M-am gândit să vin să văd dacă s-a mai întremat.
Auzi, mă gândeam că ar trebui...
Să o scoatem pe mama în oraş de ziua ei. Ce crezi?
- Am fost nişte fii răi anul acesta. - E bine, pare plictisitor dar e bine.
Grăbeşte, băiat mare ce eşti.
Sunt goală şi te vreau de cel puţin două ori înainte să vină Jamie.
Mă bucur tare mult să te văd.
- Delicatese delicioase? - Nu mulţumesc.
Explozia gustului?
- Mâncare? - Nu mulţumesc.
Da, destul de ciudată, nu?
Arată ca un degeţel de copil mort.
Are şi acelaşi gust.
Apropo, sunt Colin.
Eu sunt Nancy
- Cu ce te ocupi Nancy? - Sunt bucătăreasă.
- Te ocupi şi de nunţi? - Da, desigur.
Ar fi trebuit să-ţi ceară să găteşti şi la nunta asta.
Chiar au făcut-o.
- Aş fi vrut să nu-i fi refuzat. - Nu i-am refuzat.
- Am aflat de ce nu mă-ndrăgostesc. - De ce?
Englezoaicele. Au idei fixe.
Şi eu în general am succes la fete de gaşcă.
Ca americancele. Şi deci, trebuie să mă duc în America!
Acolo mi-aş face prietene instantaneu. Ce crezi?
Eu cred că-i o prostie, Colin.
Aici te înşeli.
Americancelor le-ar place accentul meu mişto englezesc.
- Tu nu ai accent mişto englezesc. - Ba da. Şi mă duc în America.
Colin, tu eşti un nătărău singuratic. Obişnuieşte-te.
Niciodată. Eu sunt Colin, Zeul Sexului! Doar că n-am nimerit continentul.
Un pic de linişte, până terminăm cu iluminarea.
- A fost aglomerat traficul astăzi. - De necrezut.
Judy, poţi să-ţi dai jos bluza de data asta?
Lumina trebuie să cadă în aşa fel încât să se vadă sfârcurile.
Da, desigur. Cel puţin aici e destul de cald.
Şi asta nu-i întotdeauna, nu?
L-am înlocuit odată pe Brad Pitt în "7 Ani în Tibet"
Era groaznic de frig...
Timpul ne presează şi mai trebuie să vină restul actorilor.
- Desigur. - Promit să nu mă uit.
Să-i dăm drumul din nou vă rog.
Poţi să-ţi pui mâinile pe sânii ei?
- Ah, da, desigur. Eşti de acord? - Da.
O să mi le încălzesc mai întâi!
- Şi fă-le masaj. - Am înţeles.
Intersecţie nr. 13 e groaznică, nu-i aşa? Blocaj total azi dimineaţă.
Eu şi Jo am avut destul timp să pregătim acest moment.
Câteva din dorinţele ei...
Ca de exemplu să mi-o aduc pe Claudia Schiffer ca prietenă...
Sunt sigur că s-ar fi aşteptat să nu le dau curs.
Dar altele şi le-a exprimat destul de clar.
Când am povestit prima dată despre ce va urma,
Eu am zis: "Doar peste cadavrul meu"
Iar ea a zis: "Nu Daniel, peste al meu."
Şi ca de obicei, draga mea...
Şi draga mamă a lui Sam, a avut dreptate.
Aşa că îşi va lua rămas bun de la noi nu prin mine ci,
inevitabil,
mereu inedit,
prin genialitatea Bay City Rollers.
Îl iubeşti?
Hă, ce?
M-am gândit s-o iau de-a dreptul în caz că o nimeresc
şi vrei să vorbeşti cuiva despre asta şi n-ai cui.
Nu, nu. Răspunsul e nu. Absolut nu.
Şi deci, zici că nu?
Da...
Ce zici, cel mai slab DJ, nu?
- Cel mai slab din istorie? - Probabil.
Depinde de melodia următoare.
Şi acum, pentru îndrăgostiţi.
Că sunteţi chiar o grămadă şi jumătate...
- Da, a încurcat-o! - Cel mai slab DJ din lume.
Sarah te aşteaptă.
Păi da...
Ce mai faci Mia? Te descurci? Şti pe cine să eviţi?
Absolut.
- Harry? - Sarah,
opreşte-ţi telefonul şi spune-mi de când lucrezi la noi.
Doi ani, şapte luni,
trei zile şi cred că vreo două ore?
Şi de când eşti îndrăgostită de Karl, şeful de la Creaţie?
Păi...
Doi ani, şapte luni, trei zile şi cred că vreo oră şi jumate.
Aşa m-am gândit şi eu.
- Crezi că ştiu cu toţii? - Da.
- Crezi că şi Karl ştie? - Da.
Păi asta chiar e... o veste proastă.
M-am gândit că a venit vremea să iei atitudine.
- Ca de exemplu? - Invită-l în oraş
şi apoi ca din întâmplare spune-i că vrei să te căsătoreşti cu el...
şi să faci sex şi o groază de copii cu el.
- Şti şi despre asta? - Da.
Şi Karl ştie despre asta.
Mai gândeşte-te, pentru binele tuturor.
Doar e Crăciunul.
Cu siguranţă. Excelent. O voi face.
Mersi şefu'.
- Bună Sarah. - Bună Karl.
Dragă. Absolut, dă-i bătaie.
Mia, te rog dai ăla mai încet?
Chiar aşa, ce e aia?
Ăsta a fost efortul de Crăciun al celui care a fost odată marele Billy Mack.
Vai mie, ce mai fac cei de mult duşi...
Cred că pot spune că e cea mai slabă melodie a secolului...
Şi din întâmplare, cred că Billy va fi invitat
la emisiunea prietenului meu Mike în doar câteva minute.
Bine-ai revenit Bill.
Bine-ai revenit pe undele radio, Bill.
Un nou single de Crăciun, copertă la "Dragostea e pretutindeni"
Da, doar că am schimbat "Dragostea" cu "Crăciunul".
Da. E vreun mesaj important în asta, Bill?
Nu prea, Mike.
Crăciunul e vremea când oamenii ar trebui să stea alături de cei dragi.
- Şi tu nu eşti de acest gen? - Eu nu sunt de acest gen Michael.
Pe când eram tânăr şi aveam succes, am fost lacom şi fraier
şi acum nu mai am pe nimeni, sunt zbârcit şi singur.
- Mulţumesc pentru asta, Bill. - Pentru ce?
Pentru un răspuns sincer.
Nu prea vezi din-astea aici la Radio Watford.
- Întreabă-mă orice şi voi spune adevărul. - Cea mai bună partidă de sex?
- Britney Spears. - Oho.
Nu, glumeam doar.
- Cu ea a fost dezastru. - Ei bine, iată altă întrebare:
Cum e noua melodie comparată cu melodiile tale clasice?
Să fim serioşi Mikey, ştim cu toţii că înregistrarea asta e o prostie.
Dar nu ar fi extraordinar dacă de acest Crăciun
în locul vreunui adolescent mucos, numărul unu să fie
un fost dependent de heroină în căutarea unei reveniri cu orice preţ?
Decât să fie ceva adolescenţi, dezbrăcaţi
cu jucărioare legate de sculă
şi eu o să mă îngrop în ceva apartament cu managerul meu Joe,
cel mai urât om din lume
plângându-ne de milă că nu ne-a ieşit şmecheria.
Şi deci copii, dacă credeţi în Moş Crăciun aşa cum crede şi Billy unchiul vostru,
cumpăraţi discul meu.
Şi mai ales bucuraţi-vă de scremetele noastre
când ne-am chinuit să mai înghesuim o silabă în linia a patra.
Cred că te referi la
"Dacă iubeşti Crăciunul cu adevărat..."
"Hai să-i dăm zăpadă." Au.
Iată deci, încă odată,
calul negru al concursului acestui Crăciun
"Crăciunul e Pretutindeni" Mulţumesc Billy. Urmează ştirile.
Este Primul Ministru în încurcătură deja?!
- Ei bine, ce urmează? - Vizita Preşedintelui.
A, da, da. Pare să fie o treabă dificilă. Alex.
Există credinţa în interiorul partidului că nu trebuie să ne lăsăm călcaţi în picioare.
- Cum a făcut-o guvern. - Aşa e.
Ăsta e primul nostru test. Trebuie să luăm atitudine.
Da, am înţeles asta dar, am decis că…
Nu de data asta.
Să nu uităm că America este cea mai puternică ţară din lume.
N-am să mă comport ca un copil obraznic.
Cu cine trebuie să mi-o pun să primesc un ceai şi biscuiţi?
Desigur.
Da, intră.
- Astea sunt de la Trezorerie... - Aha.
… şi astea sunt pentru D-voastră.
Excelent. Mulţumesc mult.
Speram să câştigaţi D-voastră nu că n-aş fi fost amabilă cu celălalt,
i-aş fi dat biscuiţi simpli, fără ciocolată.
Mulţumesc mult. Mulţumesc.
Natalie.
Hei las-o baltă! Eşti Primul Ministru, pentru numele lui D-zeu.
Şi ce părere ai de Primul Ministru?
Îmi place. Nu-nţeleg de ce nu e căsătorit.
Şti cum sunt ăştia: căsătoriţi cu slujba lor.
Sau dacă nu, sunt homosexuali.
Scuze Judy, poţi să-ţi laşi sfârcurile mai jos
- Şi un pic spre stânga, da? - OK.
Trebuie să recunosc Judy, că-mi face plăcere,
e bine să găseşti pe cineva cu care să poţi sta de poveşti.
- Mulţumesc! - Ei, asta e.
- Şi mie. - Mulţumesc.
Porniţi-vă din nou Judy.
- Ă, scuze. - Îmi cer scuze. Eşti bine?
- Am o veste deosebită! - Ce anume?
Mi-am luat bilet spre State. Plec în trei săptămâni.
- Nu. - Ba da!
- Spre un loc minunat numit Wisconsin. - Nu!
Da! Gagici din Wisconsin, atenţie că vine D-l Colin.
Nu Col! Sunt câteva gagici bune în America, asta o recunosc,
dar deja sunt cuplate cu tipi arătoşi şi bogaţi.
Las-o baltă, eşti doar gelos.
Şti foarte bine că în orice bar de oriunde din America
sunt cel puţin zece fete mai frumoase şi mai dispuse să facă sex cu mine
- Decât întregul Regat Unit. - Astea-s doar bălării. Te-ai deraiat.
Nu, sunt isteţ. Pe acolo o să fiu Prinţul William doar că fără familia ciudată.
- Nu Colin, nu! - Ba da!
- Niet! - Da!
- Nein! - Ja, dragă!
Chiar aşa, Crăciunul. Nu-i cea mai plăcută parte din an pentru mine.
Şi treaba ta nasoală de organizat.
- Mie-mi spui. - E o chestie clasică de altfel.
Găseşte un local, comandă băutură din belşug şi cumpără nişte saleuri en-gros.
Şi sfătuieşte-le pe fete să-l evite pe Kevin…
- Cu soţiile şi întreaga familie? - Da, dar fără copii.
Doar soţiile, prietenele, etc.
Sper că nu ai ceva matahală de prieten de 2 metri, nu?
Nu, eu voi sta doar prin preajmă sperând să fiu sărutată.
Chiar aşa?
Chiar aşa.
Îşi petrece mai tot timpul în camera sa. Cred că e treaz acum.
Asta nu-i chiar neobişnuit. Să-l vezi pe al meu...
Bernard?
Bernard. Stă închis în cameră toată ziua. Slavă Domnului.
Da, dar Karen, el stă tot timpul.
Mă tem de ceva cu-adevărat rău, mă-nţelegi?
Adică, aş zice cu siguranţă îşi plânge mama,
dar Doamne, poate-şi bagă heroină în ochi din câte pot presupune.
La doar 11 ani?
Ei, poate un în ochi. Poate doar în vene.
Problema e că maică-sa povestea cu el tot timpul iar eu...
nu ştiu, ca tată vitreg nu prea mă pricep
cum nu m-am priceput nici înainte.
Oricum ţi-ar fi fost destul de greu.
Trebuie doar să ai răbdare.
Şi poate să verifici că nu are ace în cameră.
Şi când iese din cameră, se vede de la o poştă că a plâns.
E o risipă inutilă.
Şi dacă o să-i devasteze şi viaţa lui Sam…
Nu mai ştiu ce să fac.
Îmbărbătează-te.
Nimănui nu-i plac plângăcioşii.
Nimeni n-o să şi-o pună cu tine dacă plângi.
Da, desigur.
Mulţumesc.
Care este problema Samuel?
E doar mama sau mai e şi altceva?
Ai probleme la şcoală?
Te bat copii?
Sau e ceva mai rău?
Poţi să-mi dai măcar un indiciu?
- Chiar vrei să şti? - Chiar vreau să ştiu.
Chiar dacă n-o să mă poţi ajuta?
Dacă chiar aşa stă treaba, da.
Ei bine…
Adevărul e că de fapt…
Sunt îndrăgostit.
Scuze?
Ştiu că ar trebui să mă gândesc la mama, şi chiar o fac. Dar sunt îndrăgostit.
Am fost şi înainte de a muri mama, şi nu pot să fac nimica.
- Nu eşti un pic cam tânăr pentru asta? - Nu.
Ei bine, ce să zic…
Sunt chiar uşurat.
- De ce? - Pentru că eu…
am crezut că o să fie chiar mai rău.
Mai rău decât agonia de a fi îndrăgostit?
De fapt, ai dreptate.
Agonie totală.
- Noapte bună Sarah. - Noapte bună Karl.
Da, desigur.
Liberă ca pasărea cerului. Dă-i bătaie.
Sunt singură.
Ca de-obicei.
Am să mă ocup asta.
- Natalie. - Da D-le.
Mulţumesc.
Natalie.
Încep să mă simt…
neplăcut că lucrăm aşa de apropiaţi în fiecare zi
şi eu nu ştiu mai nimic despre tine. Parcă nu-i corect.
Păi nu sunt prea multe de ştiut.
Unde locuieşti, de exemplu?
Pe strada Wandsworth. Partea mai naşpară.
Păi sora mea locuieşte pe Wandsworth.
Care este partea naşpară?
În partea superioară, la intersecţia cu strada Harris.
A, aia chiar că e naşpară.
Şii, locuieşti cu soţul? Sau prietenul?
- Trei copii din flori dar minunaţi? - Nu.
Tocmai m-am despărţit de prietenul meu, aşa că m-am mutat înapoi la părinţi.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Mie-mi pare bine.
- Se plângea că mă îngraş. - Cum?
Zicea că nimănui nu-i plac fetele cu bulanele ca nişte buturugi.
N-a fost foarte drăguţ până la urmă.
Ştii…
ca Prim Ministru, aş putea să aranjez să fie asasinat.
Mulţumesc D-le. O să mă gândesc.
Să o faci. Serviciul Secret abia aşteaptă.
Un telefon şi se rezolvă.
O Doamne.
Ai avut şi tu astfel de probleme.
Da bine-nţeles.
Aşa că să-i dăm drumul. Cred că putem s-o rezolvăm.
Nu uita că şi eu am fost un puşti odată.
Aşa că hai. E cineva de la şcoală, nu?
- Da. - E bine, ne apropiem.
Şi EA, sau EL ce părere are?
EA nici măcar nu-mi ştie numele.
Şi chiar dacă ar şti, m-ar dispreţui.
E cea mai tare fată din şcoală.
Şi toţi aspiră la ea pentru că e super.
Bine, bine.
Păi…
în principiu, te-ai cam nenorocit.
Bună şi bine aţi revenit.
Trei săptămâni până la Crăciun, şi se pare că a mai rămas doar "Blue" în competiţie.
I-am văzut la TV săptămâna trecută. Nu au fost foarte drăguţi cu melodia mea.
Chiar deloc. Naşparleţii.
De altfel foarte talentaţi.
Am înţeles că ai un premiu pentru câştigătorii concursului nostru.
Da, desigur.
E o carioca personalizată.
Minunat.
E super. Scrie chiar şi pe sticlă.
Aşa că dacă ai o poză înrămată, ca aceasta cu "Blue",
poţi pur şi simplu să scrie pe ea.
Ai grijă că ne privesc o grămadă de copii. Chiar aşa.
Bună copii.
Iată un mesaj important de la Bill, unchiul vostru
Nu cumpăraţi droguri.
Faceţi-vă cântăreţi pop şi vi se vor da pe gratis.
Şi cred că e timpul pentru o pauză publicitară.
Revenim imediat. La revedere.
- Ia te uită! - O clipă.
De fapt, nu e nimic de râs. E artă.
Păi să zicem că joi la mine acasă.
Perfect. E şi Julie pe linie şi vrea să-ţi ceară un favor.
- Desigur. - Mersi şi, fi drăguţ.
- Întotdeauna sunt drăguţ. - Şti la ce mă refer. Fi prietenos.
- Întotdeauna sunt... - Mark?
Bună. Cum a fost luna de miere?
Minunată. Mulţumesc pentru cadouri.
- Deci cu ce te pot ajuta? - Vreau un mic favor.
Tocmai am revăzut caseta de la nuntă şi e dezastru.
- A ieşit numai albastru şi tremurat. - Îmi pare rău.
Mi-am adus aminte că şi tu ai filmat. Aş putea să văd şi eu ce-a ieşit?
Sincer, nu prea…
Te rog. Tot ce vreau e o imagine cu mine în rochia de mireasă, care să nu arate turcoaz.
O să mă uit, dar sunt sigur că am şters totul, aşa că să nu-ţi faci speranţe.
'Trebe să închid.
Ceva progrese cu întâlnirile?
Nu. Am făcut cam tot şi mai nimic, că oricum e prea bun pentru mine.
Cât e de adevărat.
Şi bine-nţeles, mobilul tău.
Bună. Ce mai faci?
- Cum e cu petrecerea de Crăciun? - Bine.
Cred că am găsit un local.
- Cum e? - E chiar bun.
De fapt e o galerie de artă. Plină de ascunzişuri pentru chestii ascunse.
Aha. Chiar aşa.
Păi, cred că ar trebui să o văd înainte, nu?
Ar trebui.
A, bonjur, Eleonore.
Bonjur, D-le Bennett. Bine aţi revenit.
Şi aţi adus şi o domnişoară anul acesta?
Nu. S-a schimbat situaţia. Sunt doar eu.
- O. Să fiu tristă sau nu? - Bag seama că nu te surprinde?
- Şi veţi sta până de Crăciun? - Da.
Bine. Că v-am găsit o fată să vă facă curăţenie în casă.
Ea e Aurelia.
- Bonjur Aurelia. - Bonjur.
Sunt încântat să vă văd.
Din păcate nu ştie franceza. Ca şi D-voastră de altfel.
E portugheză.
Aha, buongiorno.
Eusebio…
Foarte bueno…
Cred că e prea tânără să-şi aducă aminte de un fotbalist pe nume Eusebio.
iar "bueno" este în spaniolă.
Oricum, îmi face plăcere să te cunosc şi…
O veţi putea duce acasă după lucru?
O, absolut. "Con grande …plesura"
Care ce-o mai fi?! Turceşte?
Nu, desigur. Tăcerea e de aur.
După cum se ziceau "Tremeloes"…
deşi cred că versiunea originală a fost de Frankie Valli şi "Cele Patru Anotimpuri"
Formaţie bună.
Da de unde.
D-le Preşedinte.
D-le Preşedinte, bine aţi venit.
E-o plăcere să vă cunosc.
Pe aici. Îmi pare rău că soţia nu a putut veni.
Şi ei. Deşi s-ar fi simţit singură aici.
Jalnic, nu-i aşa?
Eu n-am reuşit încă să găsesc o fată.
Cred că politica şi amorul nu merg împreună.
Chiar aşa? Eu nu mi-am dat seama.
Deh, sunteţi în continuare chipeş, pe când eu arăt ca o mătuşă.
- Vă invidiez pentru avion totuşi. - Mulţumesc. Şi nouă ne place.
Bună Natalie.
’Neaţa doamnă! Cum o mai duceţi?
Excelent.
Asta chiar e o frumuseţe.
Aţi văzut ce pulpe?
Da, e straşnică. La aşi face munca.
Cu siguranţă nu. Am încheiat acel subiect.
Asta e ceva nou.
Păi nu ar trebui să fie.
Vechiul regim a fost destul de clar.
Noi doar le continuăm politica.
Cu tot respectul datorat, dar era o politică proastă.
Mulţumesc Alex. Cred că nu mai facem nici un progres aici.
Să mergem mai departe deci.
Asta da, zi deosebită.
Îmi cer scuze dacă am fost prea duri, dar n-are rost să ne-nvârtim în jurul cozii,
şi apoi să vă dezamăgim după patru ani.
Am planuri făcute, şi intenţionez să el realizez.
Absolut. Mai rămâne doar un amănunt.
Mă frământă de ceva timp. Scuzaţi-mă o clipă.
Vă voi da orice.
Atâta timp cât nu e ceva ce n-aş da.
Bună.
Jalnic.
E un whisky deosebit.
Păi, eu o să plec.
Natalie,
sper să ne mai revedem pe drumul spre un viitor mai bun al ţărilor noastre.
Mulţumesc D-le.
Da Peter.
D-le Preşedinte, a fost o vizită bună?
Sunt foarte satisfăcut.
Am primit ceea ce am dorit
iar relaţia noastră specială e în continuare foarte specială.
D-le Prim Ministru?
Îmi place denumirea "relaţie". Însumează şi toate păcatele, nu-i aşa?
Mă tem totuşi că, a devenit o relaţie proastă.
O relaţie bazată pe faptul că Preşedintele îşi ia ceea ce doreşte
şi omiţând uneori chestiunile importante pentru...
Anglia.
Om fi noi o ţară mică dar suntem o şi o ţară minunată.
Ţara lui Shakespeare, a lui Churchill şi a Beatles-ilor.
Sean Connery, Harry Potter.
Piciorul drept al lui David Beckham…
alături de care vine şi piciorul lui stâng.
Iar un prieten care ne ia peste picior, nu ne mai este prieten.
Iar cum bătăuşii reacţionează la forţă, de acum înainte,
Voi fi pregătit să fiu şi eu în forţă.
iar D-l Preşedinte va trebui de asemenea să fie pregătit.
D-le Preşedinte!
E sora ta pe linia 4.
Da. Sunt foarte ocupat şi important. Cu ce v-aş putea ajuta?
Ai luat-o razna cu totul?
- Nu poţi să fi întotdeauna amabil. - Poţi dacă eşti Primul Ministru.
- Îl am pe Guvernator pe cealaltă linie. - Nici vorbă!
- Revin eu mai târziu. - Da' de unde!
Să fi sora Primului Ministru, îţi schimbă radical viaţa.
Ce-a făcut fratele meu azi? A luptat pentru ţara sa.
Şi ce am făcut eu? Un cap de homar de hârtie.
Ce e asta ce cântă acum?
E Joni Mitchell.
Nu-mi vine să cred că încă o mai asculţi.
Îmi place şi-mi va plăcea toată viaţa.
Joni Mitchell e cea care ţi-a învăţat soţia să simtă.
Chiar aşa? Păi ar trebui să-i scriu nişte rânduri de mulţumire.
Care păpuşă ar fi pentru Emily, prietena lui Daisy?
cea care a rată ca un travestit, sau cea "împieliţată"?
E aproape destul să-ţi stârnească sentimente patriotice
asta-i pentru Primul Ministru de pomină al nostru.
Da, păi….
Am putea să amânăm ambasadorul Japonez pentru ora 4 mâine?
- Desigur D-le. - Grozav. Mulţumesc mult.
Nu vrei tu ultimul …?
Mulţumesc mult, dar nu.
Ţi-ai da seama de ce, dacă ai vedea-o pe soră-mea
Cu-atât mai bine. Mai mult pentru mine.
Ar fi bine să nu mai mănânci atâta.
Te rotunjeşti pe zi ce trece
Sunt norocos. Am un metabolism că nu mă îngraş.
Alo.
Scuze.
Alo?
- Mulţumesc - Nu!
- Îmi cer iertare. - Aşteaptă o clipă
Dumnezeule, jumătate din carte! - Ce dezastru!
Lasă-le te rog. Nu au importanţă.
Nu merită.
Opreşte-te!
E-o nimic toată.
Lasă-le.
O Doamne. A intrat în apă.
Şi acum o să creadă că-s molâu dacă nu intru şi eu.
La naiba, ce rece e!
Ar face bine să fie ceva important
Nu merită. Nu e nici pe departe Shakespeare.
Nu vreau să mă înec, încercând să salvez ceva ce-ar scrie bunică-mea.
Opreşte-te. Stop.
Ce idiot e ăla care nu-şi face copii de rezervă?
Ar fi trebuit să fac copii.
Ar fi bine să nu fie ţipari în apa asta.
Încearcă să nu stârneşti ţiparii.
La naiba, ce-a fost asta?
Mulţumesc. Mulţumesc mult.
Ştiu ce voi face. Voi numi un personaj după tine.
Ai putea să-i dai vreunui personaj numele meu.
Sau să-mi dai 50% din câştig.
Sau aş putea să-ţi dau 5% din câştig.
Ce fel de roman e?
- De dragoste? - Da.
Poliţist, crime.
De groază? Uneori.
Iar alteori nu. De groază e cum scriu.
Ar trebui să mă reîntorc la lucru.
Şi mai târziu mă conduci acasă?
Desigur.
E momentul meu favorit.
Să te conduc.
E momentul cel mai trist pentru mine. Să te părăsesc.
Iar mai târziu în această dimineaţă…
Plăcintă?
Nu, mulţumesc.
Slavă Domnului. Mi-ai fi frânt inima dacă ai fi spus da.
Norocul tău.
- Pot să intru? - Păi eu sunt un pic ocupat…
Eram în trecere, şi am zis să vedem cum e cu acea casetă.
Poate facem schimb cu plăcinta
sau nişte Munchies?
De fapt, chiar nu ştiu unde e. O să mă uit diseară.
Mark, pot să spun ceva?
Da.
Ştiu că eşti cel mai bun prieten al lui Peter.
şi că nu ai fost niciodată apropiat de mine.
Ascultă-mă te rog.
Nu ne-am împrietenit până acum.
Dar vreau să sper că asta se poate schimba.
Sunt chiar drăguţă. Chiar sunt. Spre deosebire de gusturile mele la plăcinte.
Ar fi minunat dacă am putea fi prieteni.
Absolut:
Minunat.
Nu-nseamnă că vom găsi caseta.
Chiar am căutat-o când m-ai sunat, şi n-am reuşit să o găsesc.
Ia te uită: "Nunta lui Peter şi a Juliei".
Crezi că am nimerit-o?
Ăăă, da… s-ar putea.
- Nu te superi, nu? - Probabil că am înregistrat peste ea.
Aproape toate episoadele din "West Wing".
Bingo.
E aşa drăguţ.
Bună treabă ai făcut.
O, asta e nemaipomenit.
Mulţumesc tare mult Mark. E exact ceea ce speram.
Sunt chiar frumuşică.
Ai stat destul de aproape.
Sunt numai eu.
Da.
Dar…
tu niciodată nu-mi vorbeşti.
Întotdeauna vorbeşti doar cu Peter.
Ţie nu-ţi place de mine.
Sper să-ţi fie de ajutor.
N-o arăta la toată lumea totuşi.
Mai are nevoie de ceva procesare.
Eu trebuie să mă duc la… un prânz.
Un prânz de dimineaţă.
Te descurci să ieşi de aici, nu?
Este pentru… autoapărare.
Draga mea Annie. Visul meu, barca mea de salvare.
- Aş vrea să-ţi cer un favor. - Desigur.
Orice pentru eroul nostru.
Nu mă-ntreba de ce şi nici nu trebuie să interpretezi nimic
e doar o chestie pur personală.
O şti pe Natalie, cea care lucrează aici?
Rotunjoara?
Ar trebui să-i zicem aşa?
Cred că are un poponeţ destul de mare. Şi pulpe enorme.
Să zicem…
Sunt sigur că e o fată excepţională dar…
ai putea s-o transferi?
S-a făcut.
Salutare Sammo. Nu poţi dormi?
Am nişte veşti proaste.
Să auzim.
- Joanna pleacă înapoi în America. - Prietena ta e americancă?
Da, e americancă.
Şi nu e prietena mea.
Şi pleacă înapoi în America. Adică aici se termină viaţa mea.
Asta chiar e o veste proastă.
Păi, avem nevoie de Kate
şi de Leo, şi asta foarte urgent.
Haide.
"Ţine-te. Ţine-te.
"Ţine-ţi ochii închişi"
- Ai încredere în mine - Am încredere în tine."
- Ai încredere în mine - Am încredere în tine.
- Fraiere! - Dă-te jos matahală.
"Acum deschide ochii."
Şti Sam, sunt sigur că e deosebită şi nemaipomenită
dar se zice că nu este
doar o persoană potrivită pentru fiecare dintre noi.
A fost pentru Kate şi Leo.
A fost şi pentru tine.
Şi aşa e şi pentru mine.
Ea e aleasa.
Destul de corect. Şi o cheamă Joanna?
Da, ştiu. Ca pe mama.
Da.
- D-le Prim Ministru. - Mulţumesc mult.
Ăăă… scuze.
Familie mare…. tradiţie mare de Crăciun.
Fraiere.
Păi… la revedere!
Mulţumesc.
O să-ţi simt lipsa.
Şi viteza mică cu care baţi la maşină.
Şi cât de prost conduci
Daniel!
- Am un plan! - Slavă Domnului. Spune-mi.
- Păi, fetelor le plac muzicienii, nu? - Aha.
- Chiar şi cei mai ciudaţi au prietene. - Adevărat.
Meat Loaf cu siguranţă şi-a pus-o nu doar odată.
Ce să mai zicem de Ringo Starr,
s-a însurat cu o fată din filmele cu James bond.
Probabil. Oricum, va fi un concert, la sfârşitul anului. Şi Joanna va fi în el.
M-am gândit că dacă aş fi şi eu în formaţie şi aş cânta superb
s-ar putea să se îndrăgostească de mine. Ce zici?
Cred că e foarte isteţ, nemaipomenit.
mai puţin un mic şi mărunt detaliu.
- Că nu cânt la nici un instrument? - Exact.
Un detaliu mic şi nesemnificativ.
Presupun că va trebui să fac turul de onoare.
Eşti un înger.
Am vreo şansă să dansez cu şeful?
Da, desigur.
Doar dacă prietenul tău nu se supără.
Nu e prietenul meu.
Arăţi bine în seara asta.
E pentru D-voastră.
Scuze?
Arăt bine pentru D-voastră.
"Trebuie să fie ceva deosebit să te lupţi pentru locul întâi."
"- Cum stau treburile până acum? - Foarte prost într-adevăr."
"Cei de la 'Blue' mă întrec cu 5:1"
"dar sper la un salt de ultimă oră."
"Şi dacă voi ajunge pe locul întâi"
"promit să cânt gol puşcă în seara de Crăciun."
"- Serios? - Desigur Michael."
"Vrei o mostră?"
"Cu siguranţă nu va ajunge pe locul întâi."
Cred că e datoria lui să danseze cu toată lumea, nu?
Cu unele mai mult decât altele.
Aş putea să am şi eu un dans?
- Înainte de a rata ocazia. - Cu mine?
- Doar dacă nu... - Nu, nu. E bine.
Mulţumesc.
Ar trebui să plec.
OK.
- Noapte bună. - Noapte bună.
De fapt…
- Nu trebuie să plec. - Chiar aşa.
- Vreau să zic că... - Nu, e mai bine aşa.
Mă scuzi doar pentru o secundă?
- Desigur. - Doar o secundă.
OK. S-a făcut.
Ce-ar fi să vi sus în aproximativ zece secunde?
- Zece secunde? - Zece secunde.
Eşti frumoasă.
Ar fi bine să răspund.
Alo. Bună dragă.
Nu, nu sunt ocupată. Dă-i bătaie.
Aşa.
Nu sunt sigur că va fi posibil
să ţi-l aduc pe Papă la telefon în seara asta…
Bănuiesc că e cel mai bun la exorcizări dar…
Păi sunt sigură…
la fel şi Bon Jovi, şi am să mă ocup de asta.
Bine? Povestim mai târziu.
La revedere.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Era fratele meu. E bolnav. Şi mă sună mult.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic. Chiar nu-i nimic.
Adică nu e chiar nimic. Este ceea ce este.
Şi cum părinţii nu mai sunt,
e datoria mea să mă ocup de el. Nu e obligaţie, mă bucur că o pot face…
E de înţeles. Viaţa e plină de întreruperi şi complicaţii.
Deci…
O să-i fie mai bine?
Nu.
Atunci poate ar fi mai bine…
să nu răspunzi.
Hei, ce mai faci?
Da, da. Nu, chiar te rog.
O, nu. Te rog nu, dragul meu.
Noi doi o să găsim soluţia şi apoi n-o să mai doară.
Nu, nu.
Nu sunt ocupată.
Desigur, dacă vrei, pot să vin la tine.
OK.
A fost o seară frumoasă.
- Doar că m-am simţit grasă. - Nu fi ridicolă.
E adevărat.
În ultima vreme singurele haine care mă încap, le purta Pavaroti.
Întotdeauna am considerat că Pavaroti se îmbracă cu gust.
Mia e foarte frumoasă.
Chiar?
Chiar. Şi o şti şi tu dragă.
Ai grijă.
Te-ai uitat la TV?
Da.
- În fiecare seară. - Asta e bine.
Şi în fiecare zi.
- Surorile încearcă să mă omoare. - Nimeni nu încearcă să te omoare.
Mulţumesc.
Te rog nu fă asta, dragule.
Mulţumesc.
Te rog n-o face.
Mă întorc pe la trei. Cumpărături de Crăciun. Niciodată uşoare sau plăcute.
O să-mi iei şi mie ceva?
Nu ştiu, nu m-am gândit.
Apropo, unde e Sarah?
N-a reuşit să vină. Probleme în familie.
Am o mahmureală de nedescris.
- Ne vedem mai târziu. - Abia aştept.
Foarte mult.
O să-mi iei şi mie ceva?
Cred că am fost destul de explicită aseară.
De la mine poţi avea totul.
Şi deci, de ce anume ai nevoie?
Ceva de la papetărie? Nu mai ai capsatoare?
Nu. Nu vreau ceea ce am nevoie.
Vreau ceva ce-mi doresc. Ceva frumos.
Scuze pentru întârziere. A trebuit să-l las pe Bernie la repetiţii.
Găseşte-ţi ceva de făcut
în timp ce eu caut ceva pentru mamele noastre.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Căutaţi ceva anume domnule?
Da. Acest colier. Cât face?
L270.
- În regulă. Îl vreau. - Drăguţ.
Îl doriţi împachetat pentru cadou?
- Da, de ce nu? - Drăguţ.
Îl voi pune în această cutiuţă.
Aşa.
- Uite ce e, poţi să te grăbeşti un pic? - Cu siguranţă D-le.
Va fi gata cât ai clipi.
- Aşa. - E minunat.
Încă nu am terminat.
Nu-mi trebuie o pungă, o voi pune în buzunar.
Dar aceasta nu e doar o pungă D-le.
- Nu?! - E mai mult decât o simplă pungă.
Puteţi să vă foarte grăbiţi, vă rog?
Prontissimo.
- Aia ce mai e? - Scorţişoară D-le.
- De fapt, nu mai pot aştepta. - N-o să regretaţi D-le.
Pui pariu?
Mai e un scurt moment.
Uite aşa. Aproape gata.
O să-l dai prin iaurt? Să-l acoperi cu fulgi de ciocolată?
Nu domnule, o să-l punem în cutia de Crăciun.
Nu vreau o cutie de Crăciun.
Dar aţi spus că-l doriţi împachetat pentru cadou.
Am spus, dar…
- Ultima finisare. - Pot să plătesc?
- Tot ce ne mai trebuie... - Of, Doamne.
… e un pic de... Nu, nu, nu, nu.
- Nici un pic de nimic. - Dar domnule…
Las-o baltă.
- Te-nvârţi pe la bijuterii? - Nu, doar pierdeam vremea.
Nu-ţi fă griji. Nu mă aştept la ceva atât de scump
după 13 ani de "Întotdeauna ţi-au plăcut eşarfele".
De fapt, acesta chiar îmi place.
- Hei! - Ce cauţi aici?
A trebuit să-mi închiriez apartamentul ca să-mi pot plăti biletul.
Sper că nu vrei să-ţi continui planul stupid.
Ba bine că nu.
Ce crezi că acesta e plin de haine? Pe naiba!
E plin ochi cu prezervative.
Excelent, perfect. Continuaţi.
Ăăă…
sper că nu-s prea îndrăzneţ dar…
nu ai vrea să ieşim undeva de Crăciun? Fără nici o obligaţie.
Eventual să mergem să vedem sau să facem ceva clasic de Crăciun.
Desigur, dacă nu vrei, eu o să…
Am luat-o razna, scuze.
Nu. Chiar mi-ar place.
Minunat.
E chiar superb.
Şti, eu sunt mai sfios. Îmi trebuie o veşnicie să prind curaj. Aşa că, mulţumesc.
- Mai spune-mi odată de ce ai întârziat. - Nu poate omul să aibă secrete?
Am aşteptat ore în şir. E prima repetiţie.
Era o seară înstelată în vechiul Ierusalim
Şi pruncul Isus era în leagăn.
Sherlock Holmes nu e un detectiv adevărat.
Aş dori juma' de halbă de Churly.
Aş dori un bilet de călătorie de o zi.
Dumnezeule ce mă doare burta
Probabil e de la melci.
Sunt multe sensuri giratorii în Milton Keynes.
- O să te întorci un om rupt. - Da, cu spatele rupt de atâta sex.
Eşti pe drumul spre dezastru.
Nu, sunt pe autostrada sexului, şi mă îndrept spre vest.
Numai bine, ratatule.
Fi pe fază America, că vine Colin Frissell.
Şi are un baston mare
- Du-mă într-un bar. - Ce fel de bar?
Orice bar. Un bar obişnuit american.
- Cu ce vă pot servi? - Un Budweiser vă rog.
- Regele berilor. - Un Bud vine acum.
Nu-mi vine să cred.
Eşti din Anglia?
Da.
E aşa de mişto.
Bună, eu sunt Stacey.
Jeannie?
Da?
- El e... - Colin.
Frissell.
Drăguţ nume.
- Jeannie. - Şi e din Anglia.
Da. Din Basildon.
Stai numai să apară Carol-Anne. Ea se dă în vânt după englezi.
- Bună fetelor. - Carol-Anne, vino să-l cunoşti pe Colin.
E din Anglia.
Atunci daţi-vă la o parte fetelor. Acesta e al meu.
Bună frumosule.
E aşa de hazliu.
- Cum îi zici la asta? - Bottle.
Bottle.
- Dar la asta? - Straw.
Straw.
- Dar asta? - Table.
Table. E la fel.
- Unde-o să stai? - Păi, chiar nu ştiu.
Cred că o să mă cazez la vreun motel, ca-n filme.
O, Doamne… e aşa drăguţ.
Nu, nu, nu. Uite cum facem. Sper să nu fim prea îndrăzneţe.
Că de-abia ne-am întâlnit, dar…
de ce nu vi să dormi la noi?
- Da. - Da.
Păi n-aş chiar vrea să vă deranjez.
- Da de unde? - Deşi este o mică problemă.
Ce anume?
Noi nu suntem foarte bogate, şti.
Aşa că avem doar un pat mic şi atât.
Aşa că ar trebui să dormi cu noi.
Şi într-o noapte ca asta, o să fie destul de aglomerat şi transpirat.
Şi nu ne permitem nici măcar pijamale.
Nu?
Ceea ce înseamnă că…
dormim dezbrăcate.
Nu, cred că nu va fi nici o problemă.
Perfect.
Iar ca să fie şi mai mare aglomeraţia.
Harriet. N-ai întâlnit-o pe Harriet.
- Există o a patra? - Da.
Fi liniştit, o să-ţi placă de ea, că ea e cea "sexy".
- Chiar? - Da.
- Domnul fie lăudat. - Şi mai e şi creştin.
Noroc!
Câte un cadou fiecare în seara asta. Cine-l are pe cel pentru tata?
- Eu. - Las-o pe mama mai întâi.
- Îl iau eu. Nu, nu, nu. Eu vreau să-l aleg.
Cred că o să-l aleg….
… pe acesta. - Ţi-am luat şi eşarfa tradiţională.
dar ăsta e cadoul propriu-zis, un pic mai deosebit.
Mulţumesc.
Asta-i chiar ceva nou.
- Rupe-l! - Ce este?
Nu. O să-l…. ei bine, o să-l rup.
Asta chiar că e o surpriză.
Ce este?
E un CD. Joni Mitchell.
Să-ţi continui educaţia emoţională.
Da.
O, Doamne!
E minunat.
- Pentru soţia mea minunată. - Ah, da.
De fapt, o să lipsesc câteva clipe.
Se pare că îngheţata….
Pregăteşte te rog copii de plecare, dragă.
- Mă întorc într-un minut. - Aşa, luaţi-o uşurel.
Eu vreau, eu vreau.
"Şi cum te învârţi
"În acest dans ameţitor"
"Fiecare basm devenind realitate"
"Întotdeauna am privit dragostea aşa"
"Dar acum e doar un alt spectacol"
"Şi tu îi faci să râdă la plecare"
"Şi dacă-ţi pasă"
"Nu-i lăsa să vadă"
"Nu te trăda"
"Am privit dragostea"
"Din ambele părţi acum"
"De la a da şi până la a lua"
"Si totuşi"
"Sunt doar amăgirile dragostei ce mi le amintesc"
"De dragoste nu-mi amintesc"
"De dragoste nu-mi amintesc deloc"
"Lacrimi şi temeri"
"Şi sentimentul de mândrie"
"Că am putut să spun că te iubesc"
"Vise şi trucuri"
"Cu mulţimi ca la circ"
"Eu am privit dragostea aşa"
"dar acum vechi amici…"
O Doamne.
E o minune, v-aţi îmbrăcat cu toţii.
Hai că am întârziat prea mult.
Haideţi dar, către maşină.
- Te-a remarcat? - Nu.
Dar treaba cu dragostea e că se întâmplă întotdeauna la sfârşit.
Desigur.
Apropo, mă simt prost. Eu nu te-am întrebat cum stai cu dragostea.
După cum şti, am terminat cu ea mai demult.
Doar dacă nu cumva apare Claudia Schiffer. Caz în care te vreau afară din casă.
Orfan de mamă ce eşti.
Păi o să vrem să facem sex în toate camerele. Inclusiv a ta.
"E o vreme ploioasă în toată ţara dar important acum este"
"ce melodie va lua locul întâi în această seară?"
"Vor fi cei de la 'Blue', sau noua senzaţie a lui Billy Mack?"
"Aţi ghicit poate, chiar dacă e de necrezut."
"Este Billy Mack."
Ai câştigat.
"- Bună Billy." - Bună.
"Suntem în direct în toată ţara, iar tu ai ajuns pe locul întâi."
"- Cum vei sărbători?" - Încă nu ştiu.
Păi fie să mă comport ca un rocker fraier,
şi să mă-mbăt împreună cu managerul meu…
sau, după ce termin cu tine,
o să fiu inundat de invitaţii la tot felul de petreceri.
"Să sperăm că va fi a doua variantă. Iată deci, din nou, numărul unu,"
"Billy Mack şi 'Crăciunul e Pretutindeni'." - Isuse, iar porcăria aia.
Bill, ai un apel dragă.
Salut Elton.
De…sigur. Desigur.
Trimite o limuzină jenant de mare şi voi fi acolo cât ai clipi.
O să fie un Crăciun de pomină.
- Am ajuns. - Acum va trebui să intru în casă.
- Că mama şi cu… - Desigur. Mai ales că se face frig.
- Noapte bună deci. - Noapte bună.
Tot ce vreau de Crăciun…
Eşti TU.
Mulţumesc.
Toată lumea, a venit unchiul Jamie.
Bună unchiule Jamie
Minunat. Mă bucur să vă văd pe toţi.
Dar eu, de fapt…
trebuie să plec.
Dar Jamie dragă.
Îmi pare rău.
Dar uneori omul trebuie să facă ce trebuie făcut.
- Îl urăsc pe unchiul Jamie. - Îl urăsc pe unchiul Jamie.
Spre aeroportul Gatwick. Cât se poate de repede.
- Noapte bună Sarah. - Noapte bună Karl.
Şi…
- Crăciun Fericit. - Crăciun Fericit şi ţie.
Bună dragule, ce mai faci?
Petreceţi bine acolo?
- Sam, e vremea cinei! - Nu mi-e foame.
Haide Sam că am făcut kebab de pui.
Citeşte ce scrie pe uşă.
Am spus că nu mi-e foame!
Aşa e.
E un pic cam lung.
Răspund eu.
- Bună. - Cine e?
Sunt colindători.
Dă-le un ban şi spune-le s-o şteargă.
Cu puţin noroc, la anul,
O să am prietenă una dintre fetele astea:
dar până atunci vreau să spun,
fără prea multe speranţe sau planuri,
doar pentru că e Crăciun,
şi de Crăciun se spune adevărul
că pentru mine eşti perfectă.
Iar inima mea veştedă te va iubi
până când vei arăta aşa
Crăciun Fericit!
Destul.
E destul.
Ce naiba cauţi aici? Trebuia să fi la Elton John.
Am fost acolo pentru un minut, după care am avut o revelaţie.
- Chiar aşa? - Da.
Bine. Hai înăuntru.
Şi cum e cu revelaţia?
Păi… e despre Crăciun.
Ţi-ai dat seama că e Pretutindeni.
Nu. Am realizat că de Crăciun trebuie să fi alături de cei dragi.
Şi am realizat că aşa cum sunt eu…
la vreo cincizeci şi ceva
ani ai mei
fără să ştiu, mi-am petrecut cea mai mare parte a maturităţii
cu un angajat grăsun.
Şi oricât m-ar întrista să o spun,
se pare că cei dragi mie sunt de fapt…
TU.
Ei asta da surpriză.
Da.
Ai stat 10 minute cu Elton John şi deja eşti poponar?
Nu, ascultă-mă. Sunt serios.
L-am lăsat baltă pe Elton John şi o grămadă de gagici dezbrăcate,
că să-mi petrec Crăciunul cu tine.
- Păi Bill, ce să zic... - Ştiu că e o greşeală…
dar se pare că tu eşti dragostea vieţii mele
Şi ca să fiu sincer, chiar dacă m-am cam văicărit
am avut o viaţă frumoasă împreună.
Mulţumesc.
Adică vreau să zic că, onoarea e de partea mea.
Mă simt mândru.
Hai nu fi nătărău.
hai să ne facem de cap şi să ne uităm la pornoşaguri.
Dragă D-le… Dragă David,
Crăciun Fericit şi un An Nou asemenea!
Şi vreau să spun că-mi pare rău de ce s-a întâmplat.
A fost un moment ciudat, şi m-am simţit foarte prost.
În special pentru că…
dacă n-o poţi spune de Crăciun, atunci când?!
sunt a D-voastră. Cu dragoste Natalie.
Jack, am nevoie de o maşină.
În acest moment. Mulţumesc.
Nu ne aştepta.
Aş vrea să mergem pe strada Wandsworth. Partea naşpa.
Foarte bine D-le.
Suntem pe strada Harris. La ce număr D-le?
O Doamne, e ceam mai lungă stradă din lume şi eu habar n-am de număr.
Bună. Locuieşte cumva Natalie aici?
- Nu. - Bine, mulţumesc. Scuze de deranj.
Staţi aşa…
Nu cumva sunteţi Primul Ministru?
Ba chiar sunt. Crăciun Fericit!
Face parte din platforma program. Încerc să trec pe la toţi până de Anul Nou.
Bună. Locuieşte cumva Natalie aici?
- Nu, nu locuieşte. - Of, Doamne.
- Aţi venit cu colindul? - Nu, n-am venit.
- Vă rugăm D-le. - Vă rugăm.
Păi, cred că un pic s-ar putea.
Vă rugăm.
Ei bine.
Regele Winceslas privea
În seara de Sf. Ştefan
La zăpada ce cădea
Din greu peste tot ţinutul
Mândru luna strălucea
Bună. Scuze de deranj.
- Locuieşte cumva Natalie aici? - Nu.
Stă la numărul următor.
Excelent.
Nu sunteţi cine cred eu că sunteţi, nu?
Ba da. Îmi cer scuze pentru poticneli.
Cabinetul meu e dezastru. Sperăm să facem mai multe la anul.
Crăciun Fericit.
Bună seara.
Natalie este acasă?
Cine naiba mi-a luat capotul naibii?
- Ah, bună. - Bună.
Ei sunt mama şi tata. Şi unchiul Tony cu mătuşa Glynne.
Mă bucur să vă cunosc.
Iar domnul e… Primul Ministru.
Asta putem vedea şi noi dragă.
Dar din păcate noi suntem în întârziere.
E concertul de Crăciun de la şcoală David.
Toate şcolile s-au unit, chiar şi Şcoala Sfântul Basil…
- Prea multe detalii mamă. - Dar, cu ce vă putem ajuta D-le?
Păi… aveam nevoie doar de Natalie…
În ceva afaceri de Stat.
Ah da, desigur.
Păi tu poţi să vi ceva mai târziu.
Nu vreau să te fac să întârzii la concert.
- Nu-i nimic. - Keith o să fie foarte dezamăgit.
- Nu serios, nu contează. - Mi-au trebuit luni de zile să fac costumul de caracatiţă.
E mult de lucru la opt picioare David.
Ce-ar fi să vă conduc eu până acolo,
aşa am putea discuta afacerile în maşină.
OK.
- Minunat. - Mulţumesc.
Ţineţi-vă bine.
- E departe? - E doar aici, după colţ.
A, păi…
voiam să-ţi spun...
mulţumesc pentru felicitarea de Crăciun.
Cu plăcere.
Şi vreau să spun că-mi pare rău pentru acea zi.
Am intrat şi el s-a apropiat de mine, şi apoi ceva a luat foc,
şi era Preşedintele Americii, dar nimic nu s-a întâmplat vă jur.
Şi mă simt aşa de prost pentru că…
mă gândesc la D-voastră tot timpul, de fapt.
Şi cred că D-voastră sunteţi cel pe care...
Am ajuns.
… îl iubesc.
Asta chiar a fost după colţ.
Mai bine n-aş intra, bine?
Nimănui nu-i plac politicienii care încearcă să se furişeze printre copii.
Nu, vă rog să veniţi. O să fie bine.
Nu… mai bine nu.
Dar o să-mi pară tare rău
să plec de lângă tine.
Aşteptaţi-mă o secundă doar.
John nu mi-a spus foarte multe. Unde v-aţi întâlnit voi doi?
Păi… noi…
Nu!
Haide vino. Putem să ne uităm din spatele scenei.
Am să lipsesc un pic Terry.
Dar asta va trebui să rămână secret, da?
Nu-ţi fă griji. Aici am făcut şi eu şcoala. O ştiu pe de rost.
Iată că "Oile" au sosit iar voi…
David!
Ce mai faci?
Salutare. Ce mai faceţi?
Ce naiba cauţi tu aici?
- Păi şti şii tu... - Întotdeauna ţi-am informat secretara,
de astfel de eveniment, dar n-am crezut că o să şi apari la aşa ceva.
Păi m-am gândit că ar fi cazul.
N-am vrut să ştie nimeni, aşa că o să mă ascund pe undeva.
Succes Daisy. Şi ţie Bernie.
N-am fost niciodată aşa de fericită să-l văd pe fraierul de frate-meu.
Mulţumesc.
Dar ai uitat să faci prezentările.
Într-adevăr. El e Gavin.
- Bună Gavin. - Ajutorul meu.
Iar ea este Natalie…
Şefa Departamentului Protocol.
- Bună. - Departamentul de Protocol?!
Ai grijă să-şi ţină mâinile departe de tine.
Acum 20 de ani, s-ar fi dat la tine.
O să am grijă. Să nu încercaţi ceva D-le, chiar dacă e Crăciun.
Nu serios.
Veniţi repede că începe spectacolul.
- Ne vedem după, da? - Probabil.
- Mulţumesc D-le Prim Ministru. - Nu-i nimic.
Haideţi.
Şcoala Hillier vă va prezenta sceneta pregătită de ei
Vocea întâi, în vârstă de doar zece ani Joanna Anderson,
vocile secundare instruite de mama ei,
marea D-nă Jean Anderson.
Alţi câţiva care au mai ajutat şi…
ne cerem scuze în prealabil.
Mulţumesc.
Nu-mi trebuie multe de Crăciun
Nu-mi trebuie decât un singur lucru
N-am nevoie de cadouri
Aşezate sub brad
Te vreau doar pe tine
Mai mult decât îţi închipui
Să mi se împlinească dorinţa
Căci tot ce vreau de Crăciun
Eşti TU.
Nu-mi trebuie multe de Crăciun
Nu-mi trebuie decât un singur lucru
N-am nevoie de cadouri
Aşezate sub brad
Te vreau doar pe tine
Mai mult decât îţi închipui
Să mi se împlinească dorinţa
Căci tot ce vreau de Crăciun Eşti tu
Dragul meu
Peste tot scânteiază
Mii de steluţe
Şi hohotul copiilor se aude
Râsetele lor
Toată lumea cântă
Aud clopoţeii zăngănind
Moş Crăciun te rog să mi-l aduci
Te rog să mi-l aduci acum
Nu-mi trebuie multe de Crăciun
Asta este tot ce cer
Vreau doar să îmi văd iubitul
Stând în faţa uşii mele
Că te vreau doar pentru mine
Mai mult decât îţi închipui
Să mi se împlinească dorinţa
Căci tot ce vreau de Crăciun
Eşti TU.
Tot ce vreau de Crăciun
Şi tu. Şi tu.
Tot ce vreau de Crăciun
Ups.
Se pare că nu va fi secret, cum am fi vrut.
- Şi acum ce facem? - Zâmbeşte.
Fă o mică plecăciune.
Şi fă cu mâna.
N-am nici o idee. Poţi să-ţi dai seama?
Ne vedem mai târziu, bine?
Mai vorbim. La revedere.
Spune-mi ce-ai fi făcut dacă erai în locul meu?
La ce te referi?
Închipuieşte-ţi că soţul tău a cumpărat un colier,
iar când a sosit Crăciunul, l-a dăruit altcuiva.
- Karen, nu... - Ai fi aşteptat să vezi…
- Noapte bună. - Noapte bună dragă. Crăciun Fericit.
Ai fi aşteptat să vezi dacă a fost doar colierul,
sau a fost colierul şi sex pe deasupra,
sau şi mai rău, dacă e vorba de colier şi dragoste?
Ai fi aşteptat? Ştiind că viaţa ta va fi din ce în ce mai rea?
- Sau te-ai fi detaşat cu totul? - Of Doamne.
Am greşit atât de mult.
Am fost un fraier.
Da, dar m-ai făcut şi pe mine să mă simt fraieră
Că am fost fraieră o viaţă întreagă.
Dragii mei.
Aţi fost minunaţi.
Micul meu homar. Ai fost atât de…
Cum se spune?
Portocaliu.
Haideţi că vă voi răsplăti acasă. Vine şi tata.
Sammy! Ai fost fantastic! Ai fost ca un veteran la tobe.
- Mulţumesc. Dar nu mi-a reuşit planul. - Du-te tu şi spune-i atunci.
- Ce să-i spun? - Că o iubeşti.
Nici vorbă. Şi oricum pleacă în seara asta.
Cu atât mai bine. Înseamnă că oricum nu pierzi nimic şi ai să regreţi altfel.
Şti, eu nu i-am spus mamei tale destul,
ar fi trebuit să-i spun în fiecare zi. Pentru că era perfectă în fiecare zi.
Ai văzut cum e în filme. Nu-i gata până nu se termină.
Atunci hai s-o facem tată. Să ne sară fulgii de dragoste.
Aşteaptă-mă doar o secundă.
- Îmi cer scuze. - Scuze.
Nu-i nimic.
- E vina mea. - Nu, chiar nu-i nimic.
Sunteţi tatăl lui Sam, nu-i aşa?
Da. Tatăl vitreg de fapt.
- Sunt Daniel. - Pe mine mă cheamă Carol.
Carol.
- Am revenit. Hai să mergem. - Ei bine, atunci...
Sper să ne revedem, Karen.
Carol.
- Am să mă asigur de asta. - Da? Asta-i bine.
- Spune-i. - Ce?
- Şti tu… - Nu fi aşa o pacoste.
- Uite-o! - Unde?
Acolo.
O, nu.
nu-i nimic. O ajungem la aeroport. Ştiu eu o scurtătură.
Bună seara.
- D-l Barros? - Da.
Am venit să vă cer mâna fetei dumneavoastră
Vrei să te însori cu fata mea?
Da.
Ia vino ‘ncoa!
E un om aici,
Vrea să se-nsoare cu tine.
Dar nu l-am mai văzut niciodată până acum!
Cui îi pasă?
O să mă vinzi la un străin?
Să te vând?! Cine a zis că te vând?
O să-l plătesc.
Mă scuzaţi. Mă refeream la cealaltă fată, Aurelia.
Nu-i acasă. E la lucru. Te conduc eu până acolo.
Tu să stai aici.
Ca şi cum te-aş asculta.
Prostule!
Tata vrea s-o vândă pe Aurelia ca sclavă la englezul acesta.
Stai aşa.
O, nu.
Ai face bine să refuzi tată.
Taci din gură, domnişoara "Gogoaşa 2003".
- Noi nu vrem să zburăm. - Atunci nu puteţi trece.
- Nici măcar ca băiatul să-şi ia rămas bun de la dragostea vieţii lui?
Nu.
- Îmi pare rău Sam. - Biletul D-voastră D-le?
O clipă. Îl am pe aici pe undeva. Îmi ţineţi asta puţin?
- Doar dacă nu... - Ce?
O iei la fugă şi intri cu forţa
- Chiar crezi că aş putea? - Da.
- OK. - Asta era!
Probabil că le-am lăsat în cafenea.
Probabil că vrea s-o omoare pe Aurelia.
Mişto.
Joanna.
Sam?
- Am crezut că nu-mi şti numele? - Ba bine-nţeles că-l ştiu.
O Doamne. Trebuie să fug.
Unde este Aurelia?
De ce crezi că ţi-aş spune ţie?
Acest bărbat vrea să se-nsoare cu ea.
Asta nu se poate, că e cea mai bună chelneriţă a noastră.
Bună seara Aurelia.
Bună seara Jamie
Frumoasă Aurelia,
Am venit aici cu vederea să te întreb
dacă vrei să te măriţi cu mine.
Ştiu că pare o persoană nebună pentru că de-abia te cunoaşte,
dar uneori lucrurile sunt aşa de transparenţă
că nu au nevoie să fie dovedite.
Şi eu voi locui aici, sau poţi să locuieşti cu mine în Anglia
Cu siguranţă să te duci în Anglia.
O să-l întâlneşti pe Prinţul William şi-o să te măriţi cu el apoi.
Desigur că nu aşteaptă ca tu să fi aşa de prost ca mine
şi desigur bănuiesc că tu spune "NU"
dar este Crăciunul şi voiam doar să…
dar este Crăciunul şi voiam doar să… ştiu.
Pentru numele lui D-zeu, spune "DA" slăbănoagă fraieră.
Mulţumesc.
Chiar mi-ar plăcea.
DA, este răspunsul meu.
Asta a fost uşor.
Ce-ai spus?
DA. Desigur.
Bravo!
Ai învăţat engleza?
Dar în cazuri că mi-ar trebui.
Bună Daisy.
- Aceasta este Greta. - Bună Greta.
Iată-l. Ea e Aurelia. Ea e Juliet iar el e Peter.
- Aproape să nu te recunosc, Mark. - M-am gândit să-mi pun ecuson.
Prietenii lui Jamie sunt aşa de drăguţi.
El nu-mi asta niciodată.
Mă gândesc că poate am ales greşit,
n-am ales englezul acre trebuia.
Nu ştie vorbi engleza corect.
Tată, tată!
- Ne-ai adus câte ceva? - Poţi să şti că chiar am adus.
Mulţumesc tată.
- Ce mai faci? - Eu sunt bine. Chiar sunt bine.
Bine te-ai întors.
Hai să mergem acasă.
Iat-o!
- Bună. - Salut!
- O nu. Trebuia să o pupe. - Nu, e mai bine aşa.
Hei, ce căutaţi voi aici?
- Poate că în sfârşit o s-o pun şi eu. - Obraznicule.
- Trebuie să plec. - Ne mai vedem.
Yahoo!
Ea e Harriet.
- Îmi pare bine să te cunosc. - Bună Harriet.
Sper că nu te deranjează că am adus-o şi pe soră-mea.
Ea e Carla. E de-a dreptul prietenoasă.
Tu trebuie să fi Tony.
Mi s-a spus că eşti tare drăguţ.
Traducere şi adaptarea: Claudiu ŞTEFAN
TVQS (Tv Quality Subtitle)
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro