היה הייתה פעם.‏.‏.‏
ילדה בשם אלה.‏
והיא ראתה את העולם לא תמיד כפי שהיה.‏.‏.‏
אלא אולי כפי שהיה יכול להיות,‏ בתוספת טיפ-‏טיפה של קסם.‏
מתוקה שלי!‏
לאמה ולאביה,‏ היא הייתה נסיכה.‏
נכון,‏ לא היו לה לא תואר,‏ לא כתר ולא ארמון.‏.‏.‏
אבל היא הייתה המלכה בממלכתה הקטנה.‏.‏.‏
שגבולותיה היו הבית והאחו בקצה היער.‏.‏.‏
שם גרה משפחתה מדורי דורות.‏
עם מר אווזון.‏.‏.‏
וכל משפחת החיות שלהם.‏
היי,‏ את שם,‏ מה את עושה?‏
תני לאפרוחים את חלקם.‏
שלא יהיה לך קלקול קיבה!‏
גאס-‏גאס,‏ אתה עכבר בית,‏ לא עכבר גינה.‏
נכון,‏ ז'קלין?‏
ואסור לך לאכול את האוכל של מר אווזון.‏
נכון,‏ אימא'לה?‏
את עדיין מאמינה שהם מבינים אותך?‏
מה,‏ הם לא מבינים,‏ אימא?‏
כן.‏
אני מאמינה שבעלי החיים מקשיבים ומדברים אלינו.‏.‏.‏
אם אנחנו רק מטים להם אוזן.‏
ככה אנחנו לומדים איך לדאוג להם.‏
ומי דואג לנו?‏
הפיות הטובות,‏ כמובן.‏
ואת מאמינה בהן?‏
אני מאמינה בכל דבר.‏
אם ככה,‏ אז גם אני מאמינה בכל דבר.‏
אביה היה סוחר שנסע אל מעבר לים.‏.‏.‏
והביא עם שובו מתנות מכל ארצות הממלכה.‏
אלה!‏
איפה הבנות היפות שלי?‏
איפה יקירותיי?‏
אלה התגעגעה אליו מאוד בהיעדרו.‏
אבל היא ידעה שתמיד ישוב.‏
‏-‏ הנה היא!‏ -‏ אבא,‏ ברוך שובך הביתה!‏
מה שלומך?‏
גדלת!‏
מה זה?‏
זה?‏
מצאתי את זה תלוי על עץ.‏
נראה לי שיש משהו בפנים.‏
איזה יופי.‏
בצרפתית קוראים לזה "‏פאפיון"‏.‏
איי!‏
את דורכת עליי!‏
הנרקוד?‏
תראי,‏ אימא,‏ אני רוקדת!‏
פאפיון קטן.‏
הכול התנהל כשורה.‏
הם היו בטוחים שהם המשפחה הכי מאושרת בעולם.‏.‏.‏
בזכות אהבתם הגדולה זה לזה.‏
כשאהיה מלך
את תהיי מלכה
הלבנדר ירוק
הלבנדר כחול
אתה חייב לאהוב אותי
כי אני אוהבת אותך
אבל העצב עלול לפגוע בכל ממלכה.‏.‏.‏
גם אם בניה מאושרים.‏
וכך הגיע העצב לביתה של אלה.‏
אני נורא מצטער.‏
תודה,‏ דוקטור.‏
אני בטוח שהיה לך קשה מאוד.‏
בואי.‏
אלה.‏
אלה,‏ יקירתי.‏
אני רוצה לספר לך סוד.‏
סוד חשוב שיעזור לך להתמודד.‏.‏.‏
עם כל הקשיים בחיים.‏
זכרי זאת תמיד:
תהיי אמיצה ונדיבה.‏
יש לך טוב-‏לב באצבע הקטנה שלך.‏.‏.‏
יותר מאשר לאחרים בכל גופם.‏
ולטוב לבך יש כוח יותר מכפי שאת מודעת לו.‏
‏-‏ וגם כוח קסם.‏ -‏ קסם?‏
אמת.‏
תהיי אמיצה ונדיבה,‏ יקירתי.‏
את מבטיחה לי?‏
אני מבטיחה.‏
טוב.‏
ו.‏.‏.‏
אני חייבת ללכת לתמיד,‏ מתוקה שלי.‏
תסלחי לי,‏ בבקשה.‏
ברור שאני סולחת לך.‏
אני אוהבת אותך.‏
אני אוהבת אותך,‏ יקירתי.‏
אני אוהבת אותך.‏
הזמן עבר,‏ והכאב הפך לזיכרון.‏
בתוך לבה,‏ אלה נשארה כשהייתה.‏
כי זכרה את הבטחתה לאמה.‏
להיות אמיצה ונדיבה.‏
אביה,‏ לעומת זאת,‏ השתנה עד מאוד.‏
אבל הוא ייחל לימים טובים יותר.‏
"שבתי אל ביתי.‏.‏.‏"
"אשתי ואני שרנו ברוב שמחה.‏.‏.‏"
"‏ואם אי-‏פעם היה איש מאושר ממני בתבל.‏.‏.‏"‏
"לא ידוע לי עליו.‏"
כאן מסתיים הפרק מתוך "‏יומני פיפיס"‏ להיום.‏
אני אוהבת סוף טוב.‏ אתה לא?‏
זה בהחלט הסוף שאני מעדיף.‏
זה הסוף שצריך להיות תמיד.‏
אלה.‏.‏.‏
הגעתי למסקנה שהגיע הזמן,‏ אולי.‏.‏.‏
לפתוח דף חדש.‏
באמת,‏ אבא?‏
את זוכרת שלפני זמן-‏מה,‏ במסעותיי.‏.‏.‏
יצא לי להכיר את סר פרנסיס טרמיין.‏
כן.‏
מנהל מסחר הטקסטיל,‏ נכון?‏
היה.‏
המסכן מת,‏ למרבה הצער.‏
אלמנתו.‏.‏.‏
אישה נכבדה.‏.‏.‏
מוצאת את עצמה לבדה.‏.‏.‏
על אף שהיא עדיין באביב ימיה.‏
לא נעים לך לספר לי.‏
אל תרגיש ככה.‏
אם זה עשוי להביא לך אושר.‏
כן.‏
אושר.‏
את חושבת שמותר לי לנסות עוד הזדמנות אחרונה.‏.‏.‏
גם אם חשבתי שזה לא יקרה עוד לעולם?‏
כמובן,‏ אבא.‏
היא תהיה רק אמך החורגת.‏
ויהיו לך שתי אחיות נחמדות שיארחו לך לחברה.‏
תהיי אמיצה ונדיבה.‏
ברוכות הבאות!‏
היא רזה כמו מקל של מטאטא!‏
והשיער שלה כמו חוטים.‏
איזה מותק!‏
ברוכות הבאות.‏ אני מאושרת להכיר אתכן.‏
השיער שלך כל-‏כך יפה.‏
‏-‏ תודה.‏ -‏ כדאי שתעשי תסרוקת.‏
את צודקת.‏
‏-‏ רוצות שאראה לכן את הבית?‏ -‏ מה היא אמרה?‏
היא רוצה לערוך לנו סיור בבית הכפרי שלה.‏
‏-‏ היא גאה בו,‏ נראה לי.‏ -‏ הם מחזיקים בעלי חיים בפנים?‏
מקסים.‏ ממש מקסים.‏
לוציפר.‏
האם החורגת המיועדת הייתה אישה בעלת רגשות עזים וטעם מעודן.‏
וגם היא ידעה צער.‏
אבל זה לא ניכר בה כלל.‏
לא אמרת לי שהבת שלך כל-‏כך יפה.‏
היא דומה ל.‏.‏.‏
לאימא שלה.‏
כמובן.‏
למה אימא מתכוונת?‏ מה כל-‏כך מקסים פה?‏
היא משקרת.‏ בשביל הנימוס הטוב.‏
תשתקו!‏
כמה זמן המשפחה שלכם חיה בבית הזה?‏
יותר מ-‏200 שנה.‏
ובמשך כל הזמן הזה אף-‏אחד לא חשב לשפץ אותו?‏
אנסטסיה,‏ שקט.‏
הם עלולים לקחת אותך ברצינות.‏
אמה החורגת של אלה,‏ בהיותה אישה תוססת.‏.‏.‏
ניסתה להשיב את החיים והבילויים לבית.‏
אתה נורא ואיום,‏ ברון.‏
המזל שוב מאיר לי פנים.‏
תראו מי עושה חגיגה לעצמו.‏
ז'קלין,‏ טדי,‏ מטילדה,‏ גאס-‏גאס הזללן.‏
לא.‏.‏.‏
מה אתה.‏.‏.‏?‏
כן,‏ מה אתה מתכוון לעשות,‏ לוציפר?‏
ז'קלין היא אורחת שלי,‏ ולא מקובל כאן לטרוף אורחים.‏
לך מכאן!‏ יש לך מספיק אוכל לחתולים.‏
אנחנו חייבות לעזור זו לזו.‏
אתה מפסיד את המסיבה.‏
זו מסיבה כמו כל המסיבות האחרות.‏
ואני חייב לנסוע מוקדם בבוקר,‏ אלה.‏
לא.‏ אבל רק עכשיו.‏.‏.‏
בקושי חזרת מהנסיעה האחרונה.‏
אתה מוכרח לנסוע?‏
רק לכמה חודשים,‏ יקירתי.‏
מה את רוצה שאביא לך כשאחזור?‏
האחיות שלך.‏.‏.‏
אחיותייך החורגות ביקשו.‏.‏.‏
שמשיות ותחרה.‏
מה את רוצה שאביא לך?‏
תביא לי את הענף הראשון שילטף לך את הכתף.‏
בקשה מוזרה.‏
תצטרך לשאת אותו כל הדרך.‏.‏.‏
ולחשוב עליי כשתסתכל עליו.‏
וכשתחזיר אותו,‏ סימן שאתה אתו.‏
וזה מה שאני רוצה באמת.‏
שתחזור.‏
בכל מצב.‏
אני אחזור.‏
אלה,‏ בהיעדרי.‏.‏.‏
אני רוצה שתהיי טובה לאמך החורגת.‏.‏.‏
ולאחיותייך החורגות,‏ גם אם הן עלולות להיות.‏.‏.‏
מעצבנות,‏ לפעמים.‏
‏-‏ אני מבטיחה.‏ -‏ תודה.‏
אני משאיר תמיד חלק ממני מאחור,‏ אלה.‏
תזכרי זאת.‏
וגם אימא שלך כאן,‏ גם אם את לא רואה אותה.‏
היא לב לבו של הבית הזה.‏
ולכן עלינו לנצור בלבנו את הבית הזה,‏ תמיד,‏ למענה.‏
אני מתגעגעת אליה.‏
ואתה?‏
מאוד.‏
תזכור את התחרה!‏ אני פשוט חייבת שתהיה לי!‏
והשמשייה שלי!‏
לצורך הגנה!‏
על העור,‏ אם אתה לא יודע!‏
ביי!‏
ביי,‏ אלה!‏
אני אוהבת אותך!‏
גם אני אוהב אותך!‏
ביי!‏
אלה,‏ יקירתי.‏
אל תבכי.‏
כן,‏ אימא חורגת.‏
אל תקראי לי ככה.‏
את יכולה לקרוא לי "‏גברתי"‏.‏
אין מקום גם לי וגם לכל הבגדים שלך!‏
אז תתכווצי!‏
אנסטסיה ודריזלה תמיד חלקו חדר.‏
ילדות יקרות חמודות!‏
או יותר טוב,‏ שתיעלמי לי בכלל מהעיניים!‏
היית מתה!‏
לפעמים בא לי להוציא לך את העיניים!‏
נראה שהן חושבות שחדר השינה שלהן צפוף מדי.‏
חדר השינה שלי הוא הכי גדול,‏ מלבד החדר שלך ושל אבא.‏
אולי הן ירצו לחלוק אותו.‏
רעיון נפלא!‏
איזו ילדה טובה את.‏
אני אוכל לישון ב.‏.‏.‏
עליית הגג.‏
בדיוק.‏
בעליית הגג?‏
כן.‏
רק זמנית,‏ עד שאשפץ את כל שאר החדרים.‏
עליית הגג נחמדה ומאווררת.‏.‏.‏
ותהיי רחוקה מכל ההמולה שלנו.‏
יהיה לך גם נעים יותר אם תיקחי אתך את ערכת התפירה.‏
זה ישעשע אותך.‏
טוב.‏.‏.‏
אף-‏אחד לא יפריע לי כאן.‏
שלום,‏ גאס-‏גאס.‏
קדימה,‏ גאס-‏גאס,‏ אתה יכול.‏
אז זה מקום המקלט שלכם.‏
עכשיו זה יהיה גם מקום המקלט שלי.‏
כן.‏
מי יעזור לי?‏
מופרעת.‏
זה הקש האחרון.‏
אחותנו הקטנה,‏ שם למעלה,‏ מדברת עם תולעים.‏
דווקא נעים פה.‏
אין פה חתולים.‏.‏.‏
ואין אחיות חורגות.‏
יש לנו אחות מטומטמת.‏
לי יש שתיים.‏
שמעתי אותך.‏
‏-‏ אל מי היא מדברת?‏ -‏ היא מטורפת.‏
‏-‏ בוקר טוב.‏ -‏ בוקר טוב,‏ אלה.‏
בוקר טוב,‏ טום!‏
שלום.‏ אקח לי.‏.‏.‏
איזו ביצה חומה יפה.‏ כל הכבוד.‏
תודה.‏
‏-‏ בוקר.‏ -‏ בוקר.‏
תודה,‏ אלה.‏
על-‏לא-‏דבר.‏
אלה!‏
קומו,‏ בנות!‏ ארוחת צהריים!‏
האחיות החורגות של אלה לא אהבו את שעות הבוקר.‏
ולא היה להן שום ידע באומנויות עבודות הבית.‏
בעצם,‏ לא היה להן שום ידע בשום אמנות.‏
אולי תשתקי כבר!‏
הנחמה היחידה של אלה הייתה במכתבים שאבא שלח ממסעותיו.‏
השבועות התארכו לחודשים.‏.‏.‏
אבל כל יום הביא לה את מחשבותיו ממרחקים.‏
אלה,‏ מרכבת הדואר!‏
עד שיום אחד בשעת אחר-‏צהריים מאוחרת.‏.‏.‏
האיכר ג'ון?‏
אלה.‏
אבא שלך.‏
הוא חלה בדרך.‏
הוא הלך לעולמו.‏
הוא מת.‏
עד הרגע האחרון,‏ הוא דיבר רק עלייך.‏
ועל אימא שלך.‏
הוא ביקש שאתן לך את זה.‏
מה עם התחרה שלי?‏
השמשייה שלי?‏
אתן לא קולטות?‏ אין לזה כבר שום משמעות.‏
אנחנו אבודות.‏
ממה נחיה?‏
תודה.‏
בטח היה לך קשה מאוד.‏
ממה לחיות באמת.‏
חובה לנקוט אמצעי חסכנות.‏
אמה החורגת של אלה פיטרה את כל צוות המשרתים.‏
האם החורגת והאחיות החורגות.‏.‏.‏
ניצלו אותה תמיד לרעה.‏
עד שבסופו-‏של-‏דבר החשיבו את אלה.‏.‏.‏
פחות כאחות ויותר כמשרתת.‏
וכך הוטל על אלה לעשות את כל עבודות הבית.‏
זה דווקא עזר לה להסיח את דעתה מיגונה.‏
לפחות זה מה שאמרה האם החורגת.‏
היא ושתי בנותיה שמחו עד מאוד.‏.‏.‏
לספק לאלה הסחות דעת מרובות.‏
ניתן לומר להגנתן שהן אכן חלקו איתה את המזון שאכלו.‏.‏.‏
או ליתר דיוק,‏ השאריות משולחנן.‏
מספר החברים שלה היה קטן מאוד.‏
בעצם,‏ החברים שלה היו קטנים מאוד.‏
אתם כאן!‏
בואו תאכלו אתי.‏
אבל לחברים המעטים שהיו לה התייחסה בלב פתוח
וביד רחבה.‏
השולחן מוכן.‏
לפעמים,‏ בסוף היום.‏.‏.‏
הייתה עליית-‏הגג הפרוצה לרוחות קרה מדי לשנת הלילה.‏.‏.‏
לכן שכבה לישון ליד הגחלים הלוחשות של האח הדועכת.‏.‏.‏
כדי להתחמם.‏
חשבתי שארוחת הבוקר כבר מוכנה.‏
הארוחה מוכנה,‏ גברתי.‏
אני רק מגבירה את האש.‏
בעתיד,‏ אל תקראי לנו לשולחן לפני שהכול יהיה מוכן.‏
כרצונך.‏
אלה,‏ מה יש לך על הפנים?‏
גברתי?‏
זה אפר מהאח.‏
נקי את הפנים שלך!‏
שלא תכניסי אפר עץ סינדר לתוך התה.‏
יש לי שם חדש בשבילה: אפרונית.‏
הייתי מתה אם היו רואים אותי לכלוכית כזאת.‏
לכלוכלה!‏
סינדרלה!‏
ככה נקרא לך מעכשיו.‏
בנות.‏.‏.‏
אתן מאוד חכמות.‏
בשביל מי זה?‏
שכחנו מישהו?‏
זה המקום שלי.‏
נראה לי שזה קצת מוגזם לצפות שגם תכיני ארוחת בוקר.‏.‏.‏
שגם תגישי אותה וגם תשבי איתנו.‏
לא תעדיפי לאכול לאחר שתסיימי את כל עבודתך,‏ אלה?‏
או אולי עדיף שאקרא לך: "‏סינדרלה"‏?‏
סינדרלה.‏
לשמות יש כוח,‏ כמו כישוף.‏
ולפתע נדמה היה לה שאמה החורגת ואחיותיה החורגות
אכן הפכו אותה ליצור של אפר
ועבודת פרך.‏
עצור!‏
ברח!‏
מהר,‏ ידידי,‏ שהם לא יתפסו אותך!‏
ברח!‏
לא כל-‏כך מהר!‏
אולי היה זה מזלה הטוב של אלה שאחיותיה החורגות היו אכזריות.‏
כי אם לא הייתה נמלטת אל היער.‏.‏.‏
לא הייתה פוגשת את הנסיך לעולם.‏
לאט,‏ עצור!‏
לאט!‏
יותר לאט!‏
את בסדר?‏
תעצרי!‏
אני בסדר גמור,‏ תודה.‏
את בסדר?‏
אני בסדר,‏ אבל אותו הבהלת נורא.‏
את מי?‏
את האייל.‏
מה הוא עשה לך.‏.‏.‏
שאתה רודף אחריו ככה?‏
אני חייב להודות שאף-‏פעם לא פגשתי אותו.‏
הוא חבר שלך?‏
רק מכר.‏
רק עכשיו הכרנו.‏
הסתכלתי לתוך העיניים שלו.‏.‏.‏
והוא הסתכל לתוך העיניים שלי.‏.‏.‏
והרגשתי שיש לו עוד הרבה דברים לעשות בחיים.‏
זה הכול.‏
אפשר לדעת איך קוראים לך?‏
לא משנה איך קוראים לי.‏
את לא צריכה להסתובב במעמקי היער לבדך.‏
אני לא לבד.‏ אני אתך,‏ מר.‏.‏.‏
ואיך קוראים לך?‏
את לא יודעת מי אני?‏
אז.‏.‏.‏
קוראים לי קיט.‏
טוב,‏ אבא שלי קורא לי ככה.‏.‏.‏
כשהוא במצב-‏רוח טוב.‏
ו.‏.‏.‏
איפה אתה גר,‏ מר קיט?‏
בארמון.‏
אבא שלי מלמד אותי את המקצוע שלו.‏
אז אתה מתלמד?‏
משהו כזה.‏
יפה.‏
מתייחסים אליך יפה?‏
טוב יותר מכפי שאני ראוי,‏ למען האמת.‏
ואת?‏
מתייחסים אליי כמו שהם מסוגלים.‏
אני מצטער.‏
אתה לא אשם.‏
גם את לא אשמה,‏ אני בטוח.‏
זה לא כל-‏כך נורא.‏
יש כאלה שמצבם גרוע הרבה יותר,‏ אני בטוחה.‏
אנחנו חייבים.‏.‏.‏
להיות אמיצים ונדיבים,‏ נכון?‏
כן.‏
את צודקת.‏
גם אני מרגיש ככה בדיוק.‏
בבקשה,‏ אל תרשה להם לפגוע בו.‏
אבל אנחנו צדים עכשיו.‏ זה מה שעושים בציד.‏
גם אם עושים את זה,‏ זה לא אומר שחייבים לעשות את זה.‏
את שוב צודקת.‏
אם כך.‏.‏.‏
תניח לו,‏ כן?‏
בהחלט.‏
תודה רבה לך,‏ מר קיט.‏
אתה כאן,‏ הוד רוממ.‏.‏.‏
קיט!‏
אני קיט.‏ אני בדרך.‏
אנחנו חייבים לזוז.‏.‏.‏
מר קיט.‏
כמו שאמרתי.‏
אני בדרך.‏
אני מקווה לראות אותך שוב.‏
גם אני אותך.‏
אתה נשמע כמו האיש הראשון שפגש בחורה יפה.‏
היא לא הייתה רק "‏בחורה יפה"‏.‏
טוב,‏ היא הייתה בחורה יפה.‏.‏.‏
אבל היה בה הרבה יותר.‏
כמה יותר?‏ פגשת אותה רק פעם אחת.‏
איך אתה בכלל יכול לדעת עליה משהו?‏
אמרת לי שידעת ברגע הראשון שפגשת את אימא.‏
זה משהו אחר.‏ אמך הייתה נסיכה.‏
היית אוהב אותה בכל מקרה.‏
לא הייתי נפגש איתה.‏.‏.‏
כי זה לא היה נחשב הולם.‏
ואבא שלי היה אומר לי בדיוק מה שאני אומר לך.‏.‏.‏
ואני הייתי מציית לו.‏
‏-‏ לא היית מציית.‏ -‏ הייתי מציית.‏
‏-‏ לא.‏ -‏ כן.‏
‏-‏ לא.‏ -‏ אתה צודק.‏
מה שלומו?‏
הוד מלכותך.‏.‏.‏
לא חשוב.‏
אם לוקח כל-‏כך הרבה זמן לנסות להגיד את זה,‏ אז אני כבר יודע.‏
אבא.‏.‏.‏
דרך כל בשר,‏ בני.‏
בוא.‏
שלא נאחר.‏
הדיוק הוא.‏.‏.‏
הנימוס של נסיכים.‏
הוד מלכותו,‏ המלך!‏
אני בטוח שאביך דיבר אתך על התנהגותך ביער.‏
האם זה עסקך,‏ דוכס?‏
עסקך הוא עסקי,‏ הוד רוממותך.‏
זה דבר שלא ייעשה,‏ לשלוח את האייל לחופשי.‏
גם אם עושים את זה,‏ זה לא אומר שחייבים לעשות את זה.‏
או משהו כזה.‏
מסטר פיניאס,‏ אמן המכחול,‏ ממתין בסבלנות.‏
צייר אותו כך שייראה שידוך נאה,‏ מסטר פיניאס.‏
אנחנו חייבים למשוך כלה מתאימה.‏.‏.‏
גם אם הוא לא מקשיב לשום מילה שיוצאת מפי.‏
אשתדל להשביע את רצונך,‏ הוד מלכותך.‏
אבל לא אוכל לחולל נסים.‏
בד ציור נפלא,‏ מסטר פיניאס.‏
תודה.‏
כאילו שהוא מבין משהו באמנות.‏.‏.‏
אז,‏ ציורי הדיוקן האלה.‏.‏.‏
באמת יישלחו לחו"‏ל?‏
כדי לשכנע את המועמדות הנכבדות לבוא לנשף שאתה מתעקש לערוך.‏
זו מסורת אהובה.‏
נשף שבו תבחר לך כלה.‏
נהדר.‏
אם אני חייב להתחתן,‏ למה שלא אוכל לשאת לאישה בת כפר ישרה?‏
כמה נחלות אדמה תביא לנו "‏בת כפר ישרה"‏?‏
איך היא תוכל לחזק את הממלכה?‏
אנחנו ממלכה קטנה בין מדינות גדולות,‏ הוד רוממותך.‏
ואנחנו חיים בעולם מסוכן.‏
תקשיב,‏ ילד.‏
‏-‏ אני מעלה אותך.‏ -‏ טוב.‏
אני רוצה לראות אותך ואת הממלכה חיים בבטחה.‏
בסדר,‏ אבא.‏.‏.‏
בתנאי אחד.‏
שלח את ההזמנות לכול,‏ לא רק לאצולה.‏
המלחמות גרמו צער לכולנו.‏
מה דעתך?‏
זה ישמח את בני העם?‏
זה מעבר להבנתי,‏ הוד מלכותך.‏
אבל לא אתנגד לחגיגה הגונה.‏
אני חושב שיש לנו עסקה טובה.‏
נשף לבני העם.‏.‏.‏
ונסיכה לנסיך.‏
זה נשמע כמו צעד בכיוון הנכון,‏ אם תשאלו.‏.‏.‏
לא שאלנו אותך.‏
אני נורא מצטער.‏ צבע רע.‏ מכחול רע.‏
תוריד אותי,‏ שמשון.‏
אין לי אפילו כרית.‏
למטה,‏ למטה.‏ לא.‏.‏.‏
אני על הארץ.‏
אני ממש על הארץ.‏ מצטער.‏
בעצם,‏ זו זווית מצוינת בשבילך.‏
נחיריים מדהימים.‏ אפשר לקבל מכחול ארוך יותר?‏
את לא נראית טוב.‏
ממש לא.‏
למה את נשארת שם כשהן מתייחסות אלייך ככה?‏
כי הבטחתי לאימא ולאבא שלי.‏.‏.‏
לשמור על הבית שבו היינו מאושרים.‏
הם אהבו את הבית שלנו.‏.‏.‏
ועכשיו,‏ לאחר מותם,‏ אני אוהבת את הבית למענם.‏
זה הבית שלי.‏
הקשיבו,‏ הקשיבו!‏
שקט!‏
"לידיעתכם.‏.‏.‏"
"‏בדיוק ביום הזה,‏ בעוד שבועיים ימים.‏.‏.‏"‏
"ייערך בארמון.‏.‏.‏"
"נשף מלכותי.‏"
"בנשף הזה.‏.‏.‏"
"בהתאם למנהג משכבר הימים.‏.‏.‏"
"יבחר לו הנסיך כלה.‏"
"יתר-‏על-‏כן.‏.‏.‏"
"בפקודת הנסיך.‏.‏.‏"
"‏הנני מכריז כאן שכל עלמה בממלכה.‏.‏.‏"‏
"‏בין שהיא בת אצולה ובין שהיא בת לפשוטי העם.‏.‏.‏"‏
"מוזמנת להשתתף.‏"
"כל זאת בפקודת מלכנו הנאצל.‏"
סלחי לי,‏ גברתי.‏
אלה הייתה מלאת התרגשות לקראת הפגישה עם קיט,‏ המתלמד.‏
גם אחיותיה החורגות התרגשו במקצת לקראת הפגישה עם הנסיך.‏
אני אפתה אותו שיאהב אותי!‏ אתן תראו!‏
זאת הבשורה הכי ענקית ששמעתי!‏
תירגעו!‏
עכשיו תקשיבו לי.‏
אחת מכן חייבת לשבות את לב הנסיך.‏
תעשו זאת,‏ ונוכל להיחלץ מהחוב שאנחנו לכודות בו
מאז שהגענו לחור הנידח הזה.‏
אני,‏ נסיכה?‏
או יותר נכון,‏ אני.‏.‏.‏
נסיכה?‏
לאחר שסיימת את מסירת ההודעה שלך.‏.‏.‏
מה את עוד עושה פה?‏
את חייבת לחזור מיד העירה.‏.‏.‏
להורות לתופרת לתפור לנו שלוש שמלות נשף מפוארות.‏
שלוש?‏
זו התחשבות יפה מאוד מצדך.‏
למה את מתכוונת?‏
שחשבת עליי.‏
עלייך?‏
אימא,‏ היא חושבת שהשמלה השלישית היא בשבילה.‏
סינדרלה הקטנה והטיפשה,‏ ממש מביך.‏
את שאפתנית מדי.‏ אין לך סיכוי.‏
לא.‏ אני רק רוצה לראות ידיד שלי.‏
תקשיבי לי טוב!‏
שמלה אחת לאנסטסיה.‏.‏.‏
שמלה שנייה לדריזלה.‏.‏.‏
ושמלה שלישית לי!‏
היא לא מבינה מה זה אומר.‏
טוב.‏
אז סגרנו עניין.‏
עכשיו לכי!‏
כל נערה בממלכה תרדוף אחר הנסיך.‏
את חייבת להגיע לתופרת לפני שהיא תטבע בעבודה!‏
תגידי לי מה היא אמרה,‏ דריזלה.‏
אני מדברת צרפתית,‏ לא איטלקית.‏
תתעורר,‏ הוד רוממותך.‏ אתה חולם.‏
אני מצטער.‏
אתה נראה המום מאז הציד.‏
אני לא יכול להפסיק לחשוב על הנערה הנפלאה שפגשתי ביער.‏
אבל יש הרבה נערות בעולם.‏
אבל האישיות שלה,‏ טוב לבה.‏.‏.‏
אולי יש לה אחות,‏ במקרה?‏
לא יודע.‏
אני לא יודע עליה שום דבר.‏
אולי נערת המסתורין שלך תבוא לנשף.‏
זו הסיבה שפתחת את הדלתות לכול,‏ לא?‏
קפטן.‏
עשיתי זאת לטובת כל בני העם.‏
כמובן.‏
כמה טיפשי מצדי.‏
ואם היא תבוא,‏ מה יקרה?‏
תגלה לה שאתה נסיך.‏
ונסיך יכול לקחת לעצמו כל כלה שירצה.‏
‏-‏ חה!‏ -‏ חה?‏
כן,‏ "‏חה"‏.‏
אתה יודע שאבי והדוכס ישיאו אותי רק לנסיכה.‏
אם הנערה הזאת מהיער מקסימה כמו שאתה אומר.‏.‏.‏
הם עשויים לשנות את דעתם.‏
יום הנשף הגיע.‏.‏.‏
והממלכה כולה.‏.‏.‏
עצרה נשימה בציפייה.‏
רוצה שאהיה מלכתך?‏
מי?‏ אני?‏
תהדקי יותר.‏
עוד!‏
יותר חזק!‏
זהו!‏
את מהממת,‏ אחותי.‏
גם את.‏
אנחנו חייבות להתחרות על ידו של הנסיך.‏
אבל בואי לא נטפח מחשבות אפלות זו נגד זו.‏
ברור שלא,‏ אחותי היקרה.‏
אני לא חולמת אפילו להרעיל אותך לפני שנלך לנשף.‏
ואני לא חולמת להפיל אותך מהמרכבה בנסיעה לנשף.‏
ואני לא חולמת לפצפץ לך את המוח על מדרגות הארמון כשנגיע לשם.‏
אנחנו אחיות,‏ אחרי הכול.‏
דם סמיך ממים.‏
ניתן לנסיך להחליט.‏
מעניין איך הוא יהיה?‏
מה זה משנה איך הוא?‏
הוא עשיר מעבר לכל דמיון.‏
לא הייתן רוצות לדעת עליו משהו לפני שתתחתנו אתו?‏
בהחלט לא.‏ זה עלול לשנות את דעתי.‏
אני בטוחה שאת אף-‏פעם לא דיברת עם גבר.‏
דיברת פעם,‏ פרצוף ירח?‏
כן,‏ פעם אחת.‏
והוא היה ג'נטלמן.‏
עובד פשוט,‏ ללא ספק.‏
איזשהו מתלמד.‏
הוא היה באמת מתלמד,‏ כן.‏
כל הגברים טיפשים,‏ זה מה שאימא אומרת.‏
עדיף לך ללמוד את זה מהר.‏
הריקוד הראשון,‏ עלמתי?‏
נסיך החלומות,‏ אתה שובב!‏
‏-‏ אני רוצה למדוד את זה.‏ -‏ לא,‏ אני.‏
‏-‏ לא!‏ -‏ לא!‏
לא בפעם הראשונה.‏.‏.‏
חשה אלה רחמים כלפי שתי התככניות האלה.‏.‏.‏
שיכלו להיות מכוערות בתוכן חרף המראה היפה בחיצוניותן.‏
נסיך שלי!‏
הוא יאהב אותי!‏
אבל אני אהיה המלכה שלו!‏
אם אמה החורגת לא הזמינה שמלה רביעית.‏.‏.‏
חשבה אלה שאין כל סיבה.‏.‏.‏
מדוע לא תנסה לעצב שמלה לעצמה.‏
וחוץ מזה,‏ הייתה לה גם עזרה.‏
בנותיי היקרות.‏
כשאני רואה אתכן כך.‏.‏.‏
אני בטוחה שאחת מכן תלכוד את הנסיך.‏
ולחשוב שיש לי שני סוסים מנצחים!‏
אין אף נערה בממלכה שתוכל להאפיל על הבנות שלי.‏
סינדרלה?‏
זה לא עלה לך בכסף.‏
זו שמלה ישנה של אימא שלי.‏
ואני התאמתי לי אותה בעצמי.‏
סינדרלה בנשף!‏
אף-‏אחד לא ייקח משרתת לכלה.‏
אחרי כל מה שעשיתי.‏.‏.‏
אני לא רוצה לקלקל שום דבר.‏
אני אפילו לא רוצה להכיר את הנסיך.‏
אין שום סכנה,‏ כי את לא הולכת לנשף בשום מצב.‏
אבל כל הבנות בארץ מוזמנות.‏.‏.‏
בפקודת המלך.‏
בדיוק על המלך אני חושבת.‏
יהיה זה עלבון למשפחת המלוכה.‏.‏.‏
להכניס אותך לארמון לבושה בסמרטוטים הישנים האלה.‏
סמרטוטים?‏
זו הייתה השמלה של אימא שלי.‏
לא נעים לי להגיד לך.‏.‏.‏
אבל הטעם של אימא שלך היה מפוקפק.‏
הדבר הזה כל-‏כך מיושן.‏.‏.‏
שזה ממש מתפורר.‏
הכתף מרופטת.‏
‏-‏ היא מתפרקת לחתיכות.‏ -‏ וגם זה!‏
זאת ממש בדיחה מיושנת מגוחכת!‏
איך יכולת?‏
איך יכולתי שלא?‏
לא אתן שמישהו יקשר בין הבנות שלי לבינך.‏
זה יקלקל את הסיכויים שלהן.‏.‏.‏
אם יראו אותן מגיעות עם משרתת לבושה בסמרטוטים.‏
כי זה מה שאת.‏
וזה מה שתהיי תמיד.‏
תזכרי מה שאני אומרת:
את לא הולכת לנשף!‏
קדימה,‏ יותר מהר!‏
אני מצטערת,‏ אימא.‏
אני מצטערת.‏
הבטחתי שיהיה לי אומץ,‏ אבל אין לי.‏
כבר לא.‏
אני לא מאמינה יותר.‏
סליחה.‏
את יכולה לעזור לי,‏ בבקשה?‏
רק פרוסת לחם קטנה או כוס חלב?‏
כן.‏
כן,‏ כן,‏ כן.‏
אמצא לך משהו.‏
למה את בוכה?‏
זה שום דבר.‏
שום דבר?‏
שום דבר.‏
מה זה כבר קערית חלב?‏ שום דבר.‏
אבל נדיבות לב היא הכול.‏
אני לא רוצה להאיץ בך,‏ אבל באמת שאין לך הרבה זמן,‏ אלה.‏
מניין את מכירה אותי?‏
מי את?‏
מי אני?‏
היית צריכה לדעת בעצמך מי אני.‏
אני קוקייה גנובה שלך.‏
רציתי לומר: פיה טובה.‏
זה לא יכול להיות.‏
למה לא?‏
כי פיות לא קיימות במציאות.‏
הן דמויות שהמציאו בשביל ילדים.‏
אימא שלך לא האמינה בהן?‏
אל תגידי לא,‏ כי אני שמעתי אותה.‏
שמעת אותה?‏
טוב.‏ עכשיו לפי הסדר.‏
תרשי לי ללבוש משהו יותר נוח.‏
זה הרבה יותר טוב.‏
איפה הפסקתי?‏
איך.‏.‏.‏?‏
אה,‏ כן.‏
בואי נראה.‏
אנחנו צריכות משהו שיהפוך לכרכרה.‏
השוקת הזאת?‏
זה לא דומה בכלל לכרכרה.‏
לא,‏ אני מחפשת פרי או ירק.‏
אתם מגדלים פה אבטיחים?‏
לא.‏
מלון קנטלופ?‏
אני לא יודעת מה זה בכלל.‏
ארטישוק?‏
קומקוואט?‏
עגבניות ביף סטייק?‏
יש לנו דלעת.‏
דלעת?‏
זאת תהיה הפעם הראשונה שלי.‏
תמיד מעניין.‏
אני לא עובדת בדרך-‏כלל עם דלועים.‏
הם כמו דייסה.‏
נבדוק.‏ נראה לי שזה יעבוד.‏
כן.‏ סכין?‏
בבקשה.‏
תודה,‏ חמודה.‏
שלום,‏ ידידי הירק הכתום המוזר.‏
נחתוך אותך מהר.‏
יפה!‏
דלעת כבדה!‏
זהירות,‏ עכברים!‏
טוב,‏ לא משנה.‏
בואי נעשה את זה כאן.‏
מה נעשה כאן?‏
נהפוך את הדלעת לכרכרה.‏
את מלחיצה אותי,‏ למען האמת.‏
‏-‏ לעצום עיניים?‏ -‏ אולי עדיף.‏
נו,‏ באמת.‏ נעשה את זה ודי.‏
טוב,‏ משהו מתחיל להתרחש.‏
את רואה,‏ כל החוכמה.‏.‏.‏
שכחתי כבר מה כל החוכמה.‏
פשוט חשבתי שאם.‏.‏.‏
אם היא תלך ותגדל.‏.‏.‏
כן?‏
רגע!‏
זה מה שהתכוונת לעשות?‏
את חושבת שזה מה שהתכוונתי לעשות?‏
תברחי!‏
תפסי מחסה!‏
שם!‏
יש כרכרה.‏
את באמת הפיה הטובה שלי.‏
כמובן.‏
אני לא משנה לדלועים את הצורה בשביל כל אחד.‏
איפה העכברים?‏
העכברים?‏
כן.‏
עכברים,‏ עכברים,‏ עכברים!‏
הנה הם.‏
ארבעה סוסים לבנים.‏
גאס-‏גאס,‏ אתה נראה שיגעון!‏
אבל איך.‏.‏.‏?‏
איפה אנחנו?‏
יש לנו כרכרה,‏ סוסים.‏.‏.‏ משרתים במדים!‏
משרתים?‏
שלום לך,‏ אדון לטאון נחמד.‏
שלום!‏
קראת לי?‏
אני חייבת עגלון.‏
עגלון?‏
אמרתי "‏עגלון"‏?‏ התכוונתי "‏אווזון"‏.‏
אני לא יודע לנהוג.‏ אני רק אווז.‏
קישטא!‏
כולם למקומות,‏ אסור לבזבז זמן!‏
מהר!‏
פיה טובה!‏
כן,‏ מה?‏
השמלה שלי.‏
אני לא יכולה ללכת בשמלה הזאת.‏
‏-‏ את יכולה לתקן לי אותה?‏ -‏ לתקן?‏
לא,‏ אהפוך אותה לשמלה חדשה.‏
לא,‏ בבקשה,‏ לא.‏
זו הייתה השמלה של אימא שלי.‏
ואני רוצה ללבוש אותה כשאלך לארמון.‏
זה יהיה כאילו אני לוקחת את אימא שלי אתי.‏
אני מבינה.‏
אני מקווה שהיא לא תתנגד אם אשפר לך אותה קצת?‏
לא תתנגדי לצבע כחול יפה?‏
לא.‏
הנה!‏
איזו שמלה יפהפייה!‏
היא הייתה אוהבת את זה.‏
עכשיו,‏ מהרי!‏
שלא תאחרי.‏
אני נהג חדש.‏
אוי!‏
עצור את הכרכרה המדולעת!‏
תודה.‏
רק רגע.‏
אלה הנעליים הכי טובות שלך?‏
זה בסדר.‏ אף-‏אחד לא יראה אותן.‏
לא,‏ הן יקלקלו את כל המראה.‏ מהר,‏ מהר!‏
תחלצי אותן.‏ נעליים מזעזעות!‏
בואי נלך על משהו חדש.‏
אני נעולה על נעליים.‏
אבל.‏.‏.‏
הן מזכוכית?‏
כן.‏
את תראי שהן נוחות מאוד.‏
אלה,‏ את חייבת לצאת לדרך מיד.‏
פיה טובה?‏
מה?‏
מה עם אמי החורגת והבנות שלה?‏
אל תדאגי.‏
אני אוודא שהן לא יזהו אותך.‏
צאי לדרך!‏
כי את הולכת לנשף!‏
אלה!‏
כמעט שכחתי.‏
זכרי שהקסם מוגבל בזמן.‏
עם הישמע ההד האחרון של צלצול הפעמון האחרון של חצות.‏.‏.‏
הקסם יפוג.‏.‏.‏
והכול יחזור למצב שהיה קודם.‏
חצות?‏
חצות.‏
יש זמן די והותר.‏
‏-‏ לדרך!‏ -‏ תודה.‏
תודה.‏
אווזוני,‏ סע!‏
להתראות!‏
הנסיכה מיי-‏מיי מפוג'אן.‏
הנסיכה שחרזדה מהסלג'וקים.‏
נסיכה שלינה מזרגוסה.‏
הנסיכה אימאני משונט.‏
הנסיכה היינה מכס הכריזנטמות!‏
ליידי טרמיין ובנותיה.‏
אני דריזלה.‏
ואני אנסטסיה.‏
‏-‏ אנשים ירצו לדעת.‏ -‏ אני החכמה.‏
אני היפהפייה.‏
העלמה דריזלה החכמה.‏.‏.‏
ואנסטסיה היפהפייה!‏
אחריי!‏
לורד ונרינג.‏
את מי אתה מחפש?‏
אף-‏אחד.‏
אתה מחפש את הנערה מהיער,‏ נכון?‏
לכן היית נדיב כל-‏כך בהזמנות.‏
אבא,‏ עשיתי זאת למען העם.‏
אני יודע שאתה אוהב את העם,‏ קיט.‏
אבל אני יודע גם שהראש שלך הסתחרר.‏
אבל פגשת אותה רק פעם אחת,‏ ביער.‏
ואתה רוצה שאשא לאישה מישהי שאפגוש כאן לראשונה הערב.‏
נסיכה.‏
נסיכה או לא-‏כלום!‏
אל תסגרו את הדלתות!‏ עוד אורחת מגיעה!‏
יורשה לי להציג את הוד רוממותה,‏ הנסיכה שלינה מזרגוסה.‏
אתה יפה כמו בתמונה שלך.‏
והממלכה הקטנה שלך מקסימה.‏
אני מקווה שהנסיכה לא תחשוב ש"‏הממלכה הקטנה"‏ שלנו לוחצת.‏
מיס אלה.‏
תודה.‏
אני מפחדת,‏ אדון לטאון.‏
אני רק נערה,‏ לא נסיכה.‏
ואני רק לטאון,‏ לא עגלון.‏
תיהני כל עוד זה בתוקף.‏
הוד מלכותך,‏ הוד רוממותך.‏.‏.‏
לורדים נכבדים,‏ גבירותיי ורבותיי.‏.‏.‏
אורחים נכבדים ובני עמנו.‏.‏.‏
הנסיך יבחר כעת לעצמו בת זוג לריקוד הראשון.‏
נשף הריקודים נפתח!‏
סלחי לי.‏
אלף סליחות,‏ הוד רוממותך.‏
אני לא יודע מה קרה.‏
מר קיט.‏
זו את.‏.‏.‏
נכון?‏
זו אני.‏
הוד רוממותך.‏.‏.‏
ברשותך.‏.‏.‏
כלומר.‏.‏.‏
יהיה לי לעונג.‏.‏.‏
אם תואילי להעניק לי את הכבוד ותרשי לי להוביל אותך.‏.‏.‏
לראשון.‏.‏.‏
לריקוד הראשון?‏
כן,‏ לריקוד הראשון.‏
בדיוק.‏
כולם מסתכלים עליך.‏
תאמיני לי,‏ כולם מסתכלים עלייך.‏
מי זאת?‏
אין לי מושג.‏
מי זאת,‏ אימא?‏
אני לא ממש בטוחה,‏ אבל זה לא מבשר טובות.‏
יש לה שמלה יפה.‏
‏-‏ היא גם כל-כך יפה.‏ -‏ תתרכזו!‏
אתן חייבות למשוך את התעניינות הנסיך!‏ צאו למטרה!‏
אבל אף-‏אחד לא הזמין אותנו לרקוד.‏
רבותיי,‏ תכירו את בנותיי,‏ אנסטסיה,‏ דריזלה.‏
קדימה,‏ בנות!‏
חייכו!‏
בואי אתי.‏
לכו אליו.‏ חייכו.‏
אז אתה הנסיך!‏
לא בדיוק "‏הנסיך"‏.‏
יש הרבה נסיכים בעולם.‏
אני רק אחד הנסיכים.‏
אז לא קוראים לך קיט.‏
ככה אבא שלי קורא לי.‏.‏.‏
כשהוא לא מעוצבן עליי.‏.‏.‏
אז אתה לא מתלמד.‏
אני מתלמד להיות מלך.‏
אני עדיין לומד את המקצוע.‏.‏.‏
אלוהים!‏
אני מבקש את סליחתך.‏
חששתי שתתייחסי אליי אחרת אילו ידעת.‏
חשבתי שאת בת כפר ישרה.‏.‏.‏
ועכשיו אני מבין שלא רצית להטיל אימה על חייל פשוט.‏
אין סיכוי.‏
אין עוד הפתעות?‏
אין עוד הפתעות.‏
זה אתה?‏
אני שונא את עצמי בציורים.‏ ואת?‏
אף-‏פעם לא ציירו אותי.‏
לא?‏ דווקא היו צריכים לצייר.‏
מי זאת?‏
היא לא מסרה שם,‏ כבודו.‏
לא שאלת?‏
הנשימה שלי נעצרה,‏ כבודו.‏.‏.‏
לאחר שנאלצתי להכריז על הנסיכה בלודווין מחלאנביירפוחלגווינגיחל.‏.‏.‏
אולי תסתום?‏
אני סותם.‏ לגמרי.‏
אני לא מאמין!‏
לא!‏ רק לא היא!‏
לא תחסר להם בנשף?‏
אולי.‏
אבל בואי לא נחזור עדיין.‏
מה העניין?‏
כשאחזור,‏ ינסו לשדך לי מישהי שהם יבחרו עבורי.‏
אני אמור להתחתן בנישואי תועלת.‏
לתועלת של מי?‏
שאלה טובה.‏
יש לך זכות ללכת אחרי הלב שלך.‏
ואני חייב לשקול זאת ביחס לרצון של המלך.‏
הוא שליט חכם ואב אוהב.‏
אולי הוא ישנה את דעתו.‏
אני חושש שלא נשאר לו מספיק זמן לזה.‏
קיט המסכן.‏
אומרים שהיא נסיכה.‏
הנסיך שלנו הולך שבי אחריה.‏
היא ניגשה ישר אליו.‏
אתה חייב להעריך את היעילות שלה.‏
ברור שאם היא נסיכה,‏ זה יהיה מצוין.‏
הבטחתי כבר את ידו לנסיכה שלינה.‏
אבל.‏.‏.‏
סלח לי,‏ הוד מעלתך.‏
לא התכוונתי להפריע.‏
לא,‏ זו את שחייבת לסלוח לי,‏ גברתי.‏
סודך יהיה שמור אתי.‏
לא הראיתי את המקום הזה לאיש.‏
גן סודי.‏
איזה יופי!‏
בבקשה.‏
לא.‏
כן.‏
‏-‏ לא.‏ -‏ כן.‏
טוב,‏ בסדר.‏
אפשר?‏
בבקשה.‏
הנעל עשויה מזכוכית.‏
למה לא?‏
תרשי לי.‏
תודה.‏
זהו.‏
לא תגלי לי מי את באמת?‏
אם אגלה לך,‏ אני חושבת שהכול ישתנה.‏
אני לא מבין.‏ את לא יכולה להגיד לי,‏ לפחות,‏ מה שמך?‏
שמי.‏.‏.‏
אני מוכרחה ללכת.‏
קשה להסביר.‏
לטאות ודלועים וכדומה.‏
חכי!‏
לאן את הולכת?‏
היית נורא נחמד אליי.‏
תודה על ערב נפלא.‏ נהניתי מאוד.‏
כל שנייה!‏
"לטאות ודלועים.‏"
סליחה.‏
אני נורא מצטערת.‏
אלוהים אדירים!‏
נסיך שלי!‏
לא בחרת נכון!‏
הוא חייב לדעת מה שמה.‏
אני יודע שהוא חייב לדעת את שמה.‏
השם שלה,‏ טמבל!‏ תשיג את השם שלה!‏
זה כאב!‏
הוד מלכותך!‏
גברתי הצעירה.‏
אני מתנצלת.‏
לא קרה כלום,‏ חביבתי.‏
רציתי לומר לך,‏ הוד מלכותך.‏.‏.‏
שבנך קיט הוא האיש הכי נחמד שהכרתי בחיי.‏
הוא כל-‏כך טוב ואמיץ.‏
אני מקווה שאתה יודע עד כמה הוא אוהב אותך.‏
סלח לי!‏
חכי!‏
לאן את הולכת?‏
מהר,‏ מהר!‏
תחזרי!‏
מהר!‏
מהר,‏ בבקשה,‏ מר אווזון!‏
חכי!‏
זהירות!‏
קפטן,‏ הסוס שלי.‏
לא!‏
אולי זו מזימה להרחיק אותך מהארמון.‏
אביך זקוק לך כאן.‏
קפטן!‏
היה לי טוב כל-‏כך.‏
ואתה היית צריך לבחור דווקא בה?‏
כן,‏ בחרתי בה.‏
מהר,‏ מר אווזון!‏
קדימה!‏
היזהר,‏ מר אווזון!‏
אלוהים אדירים!‏
אתה שם!‏
עצור,‏ בפקודת המלך!‏
עיתוי גרוע!‏
עצור!‏
אני יודע מה לעשות!‏
יש!‏
כן!‏
תפתחו את השער!‏
אוי,‏ לא!‏
לא,‏ לא,‏ לא.‏
אני מצטערת.‏
תראו שיהיה לכם נוח מאוד.‏
תשתקו כבר!‏
סינדרלה!‏
סינדרלה!‏ צריך להעיר אותה.‏
סינדרלה!‏
תתעוררי,‏ עצלנית!‏
תה וצלוחית עוגיות.‏
ברוכות השבות!‏
‏-‏ את נראית עליזה.‏ -‏ ורטובה!‏
יצאתי לטייל בגשם כדי להתרענן.‏
מתאים לך.‏
תה.‏
תקשרנו לא רק במילים.‏
הנשמות שלנו נפגשו.‏
בדיוק.‏ הנשמה שלי והנשמה של הנסיך.‏
הנשמה שלך הייתה שפוכה על מזנון האוכל.‏
לא ראית איך הוא רקד אתי.‏
רקד אתך?‏
הוא לא דיבר אתך בכלל.‏
זו לא הייתה אשמתנו,‏ אימא.‏ הכול בגלל הבחורה הזאת.‏
הנסיכה המסתורית.‏
נסיכה מסתורית?‏
איזה רעיון מקסים!‏
היא לא הייתה נסיכה.‏
היא הייתה אורחת לא-‏קרואה שחצנית שעשתה מעצמה צחוק.‏
באמת?‏
פרוצה צעירה וגסה פרצה לנשף.‏.‏.‏
ללא ליווי,‏ ברוב חוצפתה.‏.‏.‏
ולחרדת כולם,‏ התנפלה על הנסיך.‏
והוא עוד רקד עם המפלצת המכוערת.‏
‏-‏ כן?‏ -‏ כן.‏
מתוך רחמים.‏
הוא היה מנומס מכדי להעיף אותה החוצה ליד כולם.‏
וכדי לא לגרום לנו אי-‏נעימות נוספת בגלל הנקבה הנפוחה.‏.‏.‏
‏-‏ הוא לקח אותה הצידה.‏ -‏ וסילק אותה.‏
אבל היא סירבה להסתלק.‏.‏.‏
עד ששומרי הארמון גירשו אותה מהנשף.‏
אני מרחמת על הנסיך.‏ איזה טעם רע יש לו.‏
הם מתאימים זה לזה.‏
לא משנה,‏ בנות.‏
הנשף הזה נועד רק להסחת דעת.‏
הנסיך לא פנוי לנישואים מתוך אהבה.‏
ידו הובטחה לנסיכה שלינה מזרגוסה.‏
הדוכס הגדול סיפר לי בעצמו.‏
זה ממש לא הוגן.‏
כן.‏
זו דרך העולם.‏
שלום לכם שוב.‏
תודה על העזרה.‏
זה היה באמת כמו חלום.‏
יותר טוב מחלום.‏
אלה מיהרה לכתוב כל אשר התרחש.‏.‏.‏
כדי שתזכור כל פרט ופרט.‏.‏.‏
כאילו סיפרה זאת לאמה ולאביה.‏.‏.‏
על הנשף בארמון ועל הזמן שבילתה עם הנסיך.‏
ומעל לכול,‏ על אודות הנסיך.‏
באת אליי.‏
טוב.‏
אבא.‏.‏.‏
אל תלך ממני.‏.‏.‏
זה הסוף.‏
לא רצוי שתישאר לבד.‏
קח לך כלה.‏
הנסיכה שלינה.‏
ואם אצווה עליך לציית?‏
אני אוהב אותך ומכבד אותך,‏ אבל לא אעשה זאת.‏
אני מאמין שאיננו צריכים לחפש מחוץ לגבולות שלנו.‏.‏.‏
לא כוח ולא עזרה.‏
כל מה שנחוץ לנו נמצא בקרבנו.‏
אנחנו זקוקים רק לאומץ ולטוב-‏לב כדי למצוא את זה.‏
בדיוק.‏
נעשית גבר עצמאי.‏
טוב.‏
ואולי,‏ בזמן המועט שנותר לי.‏.‏.‏
אוכל להיות האב שאתה ראוי לו.‏
אסור לך להתחתן בנישואי תועלת.‏
אתה חייב להתחתן מתוך אהבה.‏
חפש את הנערה.‏
תמצא אותה.‏
זו שכולם מדברים עליה.‏
השכחנית.‏.‏.‏
‏-‏ שמאבדת את הנעליים שלה.‏ -‏ שמאבדת נעליים.‏.‏.‏
תתעודד,‏ ילד.‏
תודה,‏ אבא.‏
תודה לך,‏ קיט.‏
אני אוהב אותך,‏ בן.‏
אני אוהב אותך,‏ אבא.‏
בתום תקופת האבל יצא כרוז מהארמון.‏
הקשיבו,‏ הקשיבו!‏
הקשיבו!‏
המלך החדש.‏.‏.‏
מצהיר בזאת על אהבתו.‏.‏.‏
לנסיכה המסתורית.‏.‏.‏
שבאה לנשף.‏.‏.‏
בנעלי זכוכית.‏
המלך מבקש בזאת שהיא תתייצב בארמון.‏.‏.‏
ואם תיתן את הסכמתה.‏.‏.‏
הוא יישא אותה לאישה.‏.‏.‏
לפי כל כללי הטקס.‏
זה מה שאת מחפשת?‏
אני בטוחה שיש גם סיפור מרתק שבא יחד עם זה.‏
לא תספרי לי אותו?‏
לא?‏
טוב,‏ בסדר.‏
אז אני אספר לך סיפור.‏
היה הייתה פעם.‏.‏.‏
נערה יפהפייה.‏.‏.‏
שהתחתנה מתוך אהבה.‏
היו לה שתי בנות אוהבות.‏
הכול היה טוב ויפה.‏.‏.‏
עד שיום אחד,‏ בעלה.‏.‏.‏
אור חייה,‏ מת.‏
לאחר מכן.‏.‏.‏
היא נישאה מחדש למען הבנות שלה.‏
אבל גם הבעל הזה נלקח ממנה והלך לעולמו.‏
והיא נידונה לטפל יום-‏יום גם בבתו האהובה.‏
היא טיפחה תקוות.‏.‏.‏
להשיא אחת מבנותיה היפות והטיפשות לנסיך.‏
אבל ראשו סוחרר בגלל נערה בנעלי זכוכית.‏
וכך.‏.‏.‏
המשכתי לחיות ללא אושר ועושר.‏
נראה שהסיפור שלי הסתיים.‏
עכשיו,‏ ספרי לי את הסיפור שלך.‏
גנבת אותה?‏
לא.‏
קיבלתי אותה.‏
קיבלת אותה?‏
קיבלת אותה.‏ שום דבר לא ניתן בחינם.‏
על כל דבר,‏ אנחנו חייבים לשלם ולשלם.‏
זה לא נכון.‏
טוב-‏הלב הוא חינם.‏ האהבה היא חינם.‏
אין אהבה בחינם.‏
עכשיו תשמעי איך את תשלמי לי.‏.‏.‏
אם את רוצה לקבל את הדבר שאת משתוקקת לו.‏
אף-‏אחד לא יאמין לך,‏ משרתת לכלוכית ללא משפחה.‏.‏.‏
אם תטעני ששבית את לב הנסיך.‏
אבל אם גברת מכובדת תציג אותך.‏.‏.‏
לא יוכלו להתעלם ממך.‏
אחרי שתתחתני.‏.‏.‏
תמני אותי למנהלת משק הבית של הארמון.‏
את אנסטסיה ודריזלה נשיא ללורדים בעלי הון.‏
ואני כבר אשלוט בילד הזה.‏
הוא לא ילד.‏
ומי את?‏
איך תנהלי ממלכה?‏
עדיף לך לתת את זה בידיי.‏
ככה כל אחת מאתנו תקבל מה שהיא רוצה.‏
לא.‏
לא?‏
לא יכולתי להגן על אבא שלי מפנייך.‏.‏.‏
אבל אני אגן על הנסיך ועל הממלכה.‏.‏.‏
ולא משנה מה יקרה לי.‏
זו טעות.‏
לא!‏
למה?‏
למה את כל-‏כך אכזרית?‏
אני לא מבינה את זה.‏
השתדלתי להיות טובה אלייך.‏
את?‏ טובה אליי?‏
כן.‏
לאף-‏אחד לא מגיע לקבל יחס כמו שאת התייחסת אליי.‏
למה את עושה את זה?‏
למה?‏
כי את צעירה,‏ תמימה וטובה.‏
ואני.‏.‏.‏
לא!‏
מותר לי לשאול ממי קיבלת את זה?‏
ממשרתת לבושה סמרטוטים שעובדת אצלי בבית.‏
הנסיכה המסתורית היא נערה פשוטה.‏
אתה מתאר לעצמך את הזעזוע שלי כאשר גיליתי את התחבולה שלה.‏
לא סיפרת על זה לאיש?‏
אף לא לבנות שלי.‏
אסור שאיש יידע את האמת!‏
חסכת לממלכה מבוכה רבה.‏
והייתי רוצה שזה יישאר כך.‏
את מאיימת עליי?‏
כן.‏
מה תרצי בתמורה?‏
אני רוצה לקבל תואר אצולה.‏
ואני דורשת שידוך משתלם לשתי בנותיי.‏
מוסכם.‏
ומה נעשה עם הנערה?‏
עשה בה כרצונך.‏
היא אפס בעיניי.‏
איפה?‏
זרוקה בצד הדרך.‏
‏-‏ ואותה מצאתם?‏ -‏ את הנערה?‏
לא,‏ היא נעלמה.‏
חייבת להיות סיבה להיעלמות שלה.‏
אולי לא נותנים לה לדבר.‏
אל תתייאש,‏ קיט.‏
בדיוק להפך: תתייאש ותחכים.‏
על בני העם לדעת שהממלכה בטוחה.‏
שלמלך יש מלכה,‏ ולממלכה יהיה יורש עצר.‏
הם רוצים לדעת שיש להם עתיד בטוח!‏
מסכים!‏ אז בואו נהיה בטוחים.‏
אני המלך.‏
ואני מחליט שנחפש אחר הנסיכה המסתורית.‏.‏.‏
גם אם היא לא רוצה שימצאו אותה.‏
אני חייב לראות אותה שוב.‏
אבל אם היא לא תימצא.‏.‏.‏
אז לטובת הממלכה,‏ תישא לאישה את הנסיכה שלינה.‏
לטובת הממלכה.‏
בסדר.‏ אני מסכים.‏
אבל הוד רוממותך.‏.‏.‏
בתנאי שלא תחסוך במאמצים.‏
הוד מלכותך,‏ כמובן.‏
אני מבטיח לך בהן צדק.‏
הבאה בתור!‏
הנעל סיירה לאורכה ולרוחבה של הממלכה.‏.‏.‏
וביקרה אצל כל עלמה ממעמד רם ונמוך,‏ וגם כל מעמד שבין לבין.‏
אלוהים!‏
את קודם,‏ גברתי.‏
טוב,‏ אנסה גם אני.‏
גם אני רוצה לנסות.‏ איפה לשבת?‏
אני עולה.‏
זהירות,‏ הרגל שלי קצת נפוחה.‏
אני.‏.‏.‏
זה מהפטריות.‏
הדוכס הגדול היה נאמן להבטחתו.‏
הוא לא חסך במאמצים כדי להוכיח לנסיך.‏.‏.‏
שאי אפשר למצוא את הנסיכה המסתורית.‏
זה מתאים!‏
‏-‏ לא מתאים.‏ -‏ זה נכנס!‏
‏-‏ זה לא נכנס.‏ -‏ זה שלי!‏
‏-‏ אני הנסיכה המסתורית.‏ -‏ תחזירי את הנעל!‏
קחו ממנה את הנעל!‏
אל תיקחו ממני את הנעל,‏ בבקשה,‏ בבקשה!‏
בבקשה,‏ זו הנעל שלי!‏
פנו דרך לנעל!‏
אני יכולה לנסות על הרגל השנייה?‏
לא נראה לי.‏
בכל אשר ניסו.‏.‏.‏
נעל הקסם סירבה להתאים אפילו לנכבדה שבעלמות.‏
מצאנו לך את הנסיכה המסתורית!‏
למה אתה עצוב,‏ קפטן?‏
לא מצאנו את הנערה.‏
אני מאוכזב בשביל המלך שלנו.‏
די,‏ אל תתייאש!‏
יש עוד בית אחד.‏
לא נחסוך כל מאמץ.‏
‏-‏ סוסים!‏ -‏ סוסים!‏
אימא,‏ זאת ההזדמנות שלנו!‏
תכניסי אותם!‏
רבותיי הנכבדים!‏ איזו הפתעה נפלאה.‏
נגזול רק רגע קט מזמנך,‏ גברתי.‏
כמובן,‏ הוד מעלתך.‏
בבקשה.‏ מכאן.‏
אלה לא ידעה מי נמצא למטה.‏
וגם לא היה לה אכפת.‏
כי היה לה ברור שאיש לא בא אליה,‏ כמובן.‏
ז'קלין,‏ תפסיקי כבר!‏
הנעל התכווצה.‏
נסי שוב.‏
מספיק!‏
לבטח תאהב אותי.‏.‏.‏
אלה הייתה עצובה,‏ אבל רוחה לא נשברה.‏
היא ידעה שהנשף.‏.‏.‏
והזמן שבילתה בחברת הנסיך.‏.‏.‏
יהפכו לזיכרונות יפים ורחוקים.‏.‏.‏
כזיכרונות שנשאה מאביה ומאמה.‏.‏.‏
ומימי ילדותה המאושרת.‏
היא עולה עליי בדיוק!‏
לא שיחק לך המזל.‏
הלבנדר ירוק.‏.‏.‏
הלבנדר כחול.‏.‏.‏
לבטח תאהב אותי.‏.‏.‏
כי אני אוהבת אותך
יפה!‏
המשימה שלנו הסתיימה,‏ קפטן.‏
אבל הגורל עוד יאיר לנו פנים,‏ בנות.‏
בהחלט,‏ גברתי.‏
כשאהיה מלך.‏.‏.‏
את תהיי מלכה
הלבנדר ירוק.‏.‏.‏
הלבנדר כחול
אם תאהב אותי
אני אוהב אותך
ישירו הציפורים.‏.‏.‏
ישחקו הכבשים
ואנחנו נהיה בטוחים
אתה שומע,‏ הוד מעלתך?‏
בוא נעזוב את המקום,‏ קפטן.‏
רק רגע.‏
גברתי.‏.‏.‏
אין לך עוד בת בבית?‏
אין.‏
אז החתול שלך למד לשיר?‏
די במשחקים להיום,‏ קפטן.‏ בוא נזוז.‏
היא משקרת,‏ הוד מעלתך.‏
שטויות!‏ אני בוטח בדבריה.‏ אנחנו עוזבים.‏
אדוני הדוכס!‏
הוד מלכותך!‏
השירה המתוקה הזאת מעוררת בי את הרצון להשתהות כאן.‏
הוד מלכותך,‏ לא ידעתי ש.‏.‏.‏
קפטן,‏ תואיל בטובך לבדוק.‏
בעונג רב,‏ הוד מלכותך.‏
אם תאהב אותי.‏.‏.‏
אני אוהב אותך.‏
הנה!‏ אתה רואה?‏
אמרתי לך שזו מישהי חסרת חשיבות.‏
מיד נראה.‏
עלמתי.‏
הנך מתבקשת להציג את עצמך בפני המלך.‏
אני אוסרת עלייך לעשות זאת!‏
ואני אוסר עלייך לאסור עליה!‏
מי את שתעצרי קצין של המלך?‏
את קיסרית?‏
קדושה?‏
אלילה?‏
אני אימא שלה.‏
מעולם לא היית.‏.‏.‏
ולעולם לא תהיי אימא שלי.‏
בואי,‏ בבקשה.‏
רק תזכרי מי את,‏ לכלוכית!‏
האם מי שהייתה באמת,‏ תספיק לנסיך?‏
הפעם לא היה לה שום כוח קסם שיבוא לעזרתה.‏
אולי זה הסיכון הגדול ביותר שאדם יכול לקחת.‏
להיראות כפי שאנחנו באמת.‏
תהיי אמיצה ונדיבה.‏
מי את?‏
אני סינדרלה.‏
הוד מלכותך.‏.‏.‏
אינני נסיכה.‏
אין לי כרכרה.‏.‏.‏
אין לי הורים.‏.‏.‏
ואין לי נדוניה.‏
אני אפילו לא יודעת אם נעל הזכוכית תתאים.‏
אבל.‏.‏.‏
אם היא תתאים.‏.‏.‏
האם תיקח אותי כמות שאני?‏
נערת כפר ישרה שאוהבת אותך.‏
ודאי שאקח אותך.‏
אבל רק אם תיקחי אותי כמות שאני.‏
מתלמד שעדיין לומד את מקצועו.‏
בבקשה.‏
סינדרלה!‏
אלה!‏
אחותי היקרה.‏ אני מצטערת.‏
נורא-‏נורא מצטערת.‏
נלך?‏
אני סולחת לך.‏
נסלחת או לא.‏.‏.‏
אמה החורגת של סינדרלה ובנותיה.‏.‏.‏
עזבו מיד את המקום יחד עם הדוכס.‏.‏.‏
ולא הציבו את כף-‏רגלן יותר בממלכה מעולם.‏
ההורים שלנו היו אוהבים אלה את אלה.‏
אנחנו חייבים להזמין ציור פורטרט שלך.‏
לא,‏ אני שונאת את עצמי בציורים.‏
תהיי נדיבה.‏
ואמיצה.‏
והכול יהיה בסדר.‏
אתה מוכן?‏
לכול,‏ כל עוד אני אתך.‏
מלכתי.‏
קיט שלי.‏
סוף טוב,‏ הכול טוב: קיט ואלה התחתנו.‏.‏.‏
ואני יכולה לומר לכם,‏ בתור הפיה הטובה שלה.‏.‏.‏
שהם נחשבו.‏.‏.‏
השליטים הטובים והנדיבים ביותר שידעה הממלכה מעולם.‏
אלה המשיכה לראות את העולם לא כפי שהוא.‏.‏.‏
אלא כפי שיוכל להיות.‏.‏.‏
אם רק תאמינו באומץ-‏לב.‏.‏.‏
בנדיבות-‏לב ולעתים.‏.‏.‏
גם בטיפ-‏טיפה של קסם.‏
סוף
סינדרלה
לאן נעלמו כולם?‏