Offiser Howell!
- Merrick? - Ja, det er meg.
Umulig! Merrick døde.
Den britiske marinen prøvde så godt den kunne. Men jeg lever ennå.
Du slipper ikke unna med dette, Merrick!
- Ta av deg uniformen. - Hvorfor det?
Fordi det kan bare være en av deg. Og den ene er meg.
Du vil ta deg godt ut i denne uniformen. Men du vil ikke gå for å være offiser.
Du har ikke stil.
- Nordmenn ... - Nordmenn.
Slipp meg, din stinkende dobøtte.
Takk, sir.
Hei, matros, vi er en sjømanns beste venn.
Ikke i dag, damer. Jeg har med meg lillebroren min.
Ser ut som om broren din kan ha godt av litt undervisning.
Så, Mr. Howell, det er en glede å ha Dem og båtsmannen Deres med oss.
Jeg ønsker Dem velkommen om bord.
Dere er en gjeng gode sjømenn. Jeg er ikke i tvil om -
- at dere vil bringe skuta sikkert i havn, så fort naturkreftene tillater det.
Noen av dere er kanskje redde for pirater? lkke vær det.
Den britiske marinen har sendt de onde mennene tilbake dit de hører hjemme.
Det er alt.
Du bør være mer forsiktig med eiendelene til Den britiske marinen.
Men dette blir mellom oss.
For vi er kamerater. Ikke sant?
Enhver skute har sine egne hemmeligheter.
Og enhver ekte sjømann vet når han skal holde tett.
For skutas og mannskapets beste.
Jeg vet ikke om noen hemmeligheter.
Flink gutt. Du lærer fort.
Hvordan er det med kapteinen i dag?
Han har høy feber.
- Så er det tyfus? - Ja. Men ingen andre er syke.
Jeg har aldri sett tyfus angripe bare én mann.
Han er en gammel mann.
Jeg har en beskjed fra kapteinen.
Vi ligger etter tidsplanen. Vi må ta igjen tapt tid på reisen til Calcutta.
Det blir ingen landlov her i Sydney.
Det er urettferdig! Mr. Thatcher, vi har vært til sjøs i tre og en halv måned.
Sir, vi har jobba hardt. Fortjener vi ikke landlov?
Mine herrer, jeg må minne dere om at skipet er under britisk kommando.
Ulydighet vil bli straffet. Noen spørsmål?
Bra.
Båsen, dette er det nye mannskapet. Vis dem ned i ruffen.
- Du har ikke sagt noe om nye menn? - De vil beskytte oss mot sjørøvere.
Sett i gang.
Denne veien.
Rolig! Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Du er ei jente!
Du har vel sett ei jente før?
Jo, men ...
- Hva gjør du her nede? - Jeg skal til Calcutta, som du.
- Hvorfor det? - For å slippe å bli sendt på barnehjem.
- Hva med foreldrene dine? - De er døde, hvis du vil vite det.
Jeg har en onkel i Calcutta. Derfor drar jeg dit.
Den er min!
- Du kan få den hvis du tier stille. - Jeg er ikke så god til å lese.
- Jeg kan lære deg det. - Nei.
Du trenger ikke det. Jeg skal ikke si noe.
- Jeg heter Håkon. - Jeg heter Mary.
Jeg kan lære deg å lese uansett.
"I Xanadu ga Kublai Khan" -
- "ordre om å bygge et fornemt palass."
Hva er Xanadu?
Mor sa det var verdens vakreste sted.
Hvor alle var lykkelige og trygge.
- Men det eksisterer ikke i virkeligheten. - Jo, det gjør det.
Det er for sent å fortelle dere to hvor dumt dette er. Og farlig.
Jeg fant disse ligge og slenge.
Jeg trodde Håkon hadde smuglet en hund ombord.
Og du ligger lavt.
- Han vil vel ikke si noe? - Nei.
Jeg stoler helt og fullt på ham.
Det er en tyv iblant oss.
Jeg vil at han skal melde seg og ta sin straff.
Dette er en blindpassasjer.
En av dere har holdt henne skjult og stjålet mat til henne.
Pek ut din forbundsfelle.
Du gir meg intet valg. Gjør klar til å kjølhale fangen.
- Men hun er jo bare et barn! - Ta henne ned. Legg henne i lenker.
Så det var du? Du kjenner straffen for å gjemme en blindpassasjer?
Gi meg katta.
Gi ham 40 piskeslag.
Nei, vent!
Jens har ikke gjort noe. Det var meg.
Håkon!
Katta vil ta livet av ham.
Sir, du kan ikke gjøre dette.
Du kan gjøre det.
Plukk opp katta.
Plukk opp katta!
Plukk opp katta. Gjør din plikt, hvis ikke må jeg gjøre min!
Rydd dekket!
Flytt deg, gutt!
Hjelp! Hjelp meg, en eller annen!
Hjelp!
Sett ut storbåten!
Alle mann fra borde!
Mary?
Håkon! Nøklene!
Skynd deg!
Foten min!
Lås opp fotlenken! Finn nøklene!
Kom igjen, skynd deg!
Skynd deg! Håkon!
Skynd deg!
- La lina gå! - Vi drar ikke uten ungene!
Kom igjen!
Skynd dere! Kom igjen!
Se opp!
Kom igjen, skynd dere. Skuta synker!
Hopp!
Mary? Er det noen her?
"I Xanadu ga Kublai Khan" -
- "ordre om å bygge et staselig palass."
JOHN MERRICK SYDHAVETS SKREKK
Merrick?
Merrick.
- Håkon! Jeg visste du var i live. - Det er ikke tid til å feire nå.
Vent!
De reddet oss, og vi har reist fra øy til øy på leting etter deg.
- Men Mary slåss med dem? - De ser på meg som en søster.
- Og vil at jeg skal rydde opp etter dem. - Hun slåss med dem hver kveld.
Jeg hadde nesten gitt opp håpet om å finne deg igjen.
Men det gjorde ikke Mary.
Vel ...
Jeg -
- får gå og fortelle høvdingen at nå drar vi.
Den er nydelig.
Jeg trodde aldri jeg skulle se deg igjen.
Jeg trodde aldri jeg skulle se noen igjen.
- Stopp! - Hva er det?
- En av fellene mine. - For hva da?
Merrick kommer for å hente skatten sin en dag.
Se der oppe.
Ser ut som tau og trinse.
Tråkk på den ranken, så vil du svinge fra toppen av det treet. Hopp over den.
Vel ...
Han har virkelig bygget et flott sted.
Et virkelig Xanadu, en konge verdig.
Jeg følte meg som en konge. Virkelig.
Men det var ikke helt som hjemme.
Nei.
Vi får vel legge oss å sove.
God natt.
- God natt. - God natt.
- Ikke rør rankene! - Akkurat ...
- Utrolig at du kom levende ut derfra. - Det var på nippet.
Stakkars Merrick.
Ja, han kan vente seg.
Forsiktig!
Et skip!
- Sjørøvere! - De må ikke se oss.
- Det er Howell. - Merrick.
Han får seg snart en overraskelse.
- Er det ingen av dem som virker? - Jeg vet ikke.
Den er borte! Det er utrolig!
Ut herfra! Ut! Finn den skatten!
Den som har gjort dette, skal dø. Jeg vil ha skatten min!
Let under hver stein, i hver hule og hvert tre på øya.
Hører dere? Hører dere!
- Hent de andre. Vi blir her i natt. - Hva med fangene?
- Ta med noen. - Og resten?
- Lås dem inne. - Greit. Kom igjen!
Se.
- Gudskjelov at de lever. - Da er de andre sikkert der ute også.
Vi reiser ikke uten dem. Kom, jeg har en idé.
Dette er idiotisk. Jeg bør dra. Håkon kjenner øya best. Og Jens kan alt annet.
Nei! Det er for farlig!
Jeg snek meg ombord på skuta deres da du stod vakt.
Jeg tror på henne.
Har du brukt en pistol før?
Jeg kan passe meg selv.
Få skatten trygt ombord, vent på signal fra oss og gjør som vi har planlagt.
- Hva om dere blir tatt til fange? - Det skjer ikke.
Men hvis det skjer, seiler dere uten oss.
Sørg for at familien min får min del av skatten.
- Hva ser du etter? - Syns jeg hørte noe.
Sikkert bare en fisk.
Hysj!
- Vi skal ta over skuta. - Du har kniv. Kutt repene!
Det er bare to vakter ombord.
Dem tar vi oss av.
Ikke la dem slippe unna!
Vent. Denne veien!
Ikke bare stå der!
Skaff en tømmerstokk, lag en bro! Følg etter dem! Ta den drittungen!
Hei på dere, skipskamerater.
Dere hadde vel ikke tenkt å dra?
Ikke uten å si farvel til deres gamle kamerat.
Nei, dere ville da ikke gjøre det?
Du hadde vel ikke tenkt å forråde meg, Håkon?
Nei. lkke meg som var så snill mot deg, og som passet på deg.
Jeg trodde vi var kamerater.
Jeg trodde vi var venner.
Jeg stolte på deg.
Nå skal du høre på meg. Jeg teller til tre, -
- og så forteller du meg hvor skatten min er. Hvis ikke -
- skal jeg blåse huet av deg. Én ...
To ...
Kom tilbake, din spjæling! Jeg skal flå deg levende!
Kom igjen, idioter. Etter dem!
Mary, gjør klar til å seile!
Nå kommer de. Heis storseilet!
Kom igjen, Håkon! Fortere!
Håkon! Skynd dere!
Hold båten i ro, jeg har dem på kornet.
Nå er du ferdig, gutt.
Fort! Vi seiler nå! Kom igjen!
Kom tilbake, din ... Kom tilbake! Jeg skal flå deg levende!
Etter dem! Kom igjen, fjols!
Hva venter dere på? Jeg skal ta deg, din ... !