Konstapel Howell.
Merrick?
Ja. Det är jag.
Omöjligt. Merrick dog.
Den brittiska flottan gjorde sitt bästa,
men jag lever än, min vän.
Du kommer inte undan med det här Merrick!
-Ge hit dina resedokument. -Varför?
För det kan bara finnas en du, och det kommer vara jag.
Ta av dig uniformen.
Du kommer bli jättefin i den här uniformen, Merrick,
men ingen tror du är officer i kungliga flottan.
Du har inte rätta virket.
Vänta bara tills far kommer hem. Han tar hand om er.
Din far kommer inte hem. Han är förlorad till havs.
Det är han inte. Han kommer hem snart.
Han är skyldig min far så mycket. Han har det bättre till havs.
NORGE
Pappa?
Pappa!
Pappa, jag trodde aldrig du skulle komma hem.
Mitt ben fastnade i en focklina och jag kastades överbord.
Jens skar loss mig innan jag drunknade.
En kopp kaffe innan du far?
Är det inte dags att du visar Haakon vad du har med dig till honom?
Nåt till mig?
Nåt jag alltid drömde om när jag var i din ålder.
Vet du vad det är?
Det är en kommission från vårt skepp.
Haakon, du ska bli den nya skeppspojken!
Du är väl redo, eller hur min pojke?
Pappa, jag...
-Jag... -Han är för liten.
Och med ditt ben behöver vi honom här.
Varför tänkte jag inte på det?
Jag behöver dig här.
Antar att du måste stanna hemma.
-God morgon. Är Wernes här? -Ja. Wernes.
Herr Haakonsen.
Jag hörde talas om din olycka. Vad tråkigt.
Jag är bara glad att ha överlevt.
Men de betalar en inte för att ligga i kojen,
så jag måste tyvärr be om...
Uppskov med lånet.
Hur illa är det med benet?
Jag går nog inte till sjöss igen.
Då kan jag inte ge dig nåt uppskov med lånet.
Vänta här.
God dag, herr Haakonsen.
Länsman. Wernes.
Det här är vår gård nu.
Ni måste härifrån, i morgon.
Mina barn föddes här. Min mor dog här.
Hör på.
Jag betalar skulden.
Jag går till sjöss för att bli skeppspojke på Flora.
Ja.
Det ser ut som att du ska till sjöss.
Ska Haakon bli sjöman?
Då har vi ett avtal.
Anna, de måste iväg.
Haakon, se här.
Jag fick den av min första kapten.
Han sa att den för mig hem oskadd.
Och det har den alltid. Den är din.
Se efter honom, Jens.
Som om han vore min son.
På med beslagssejsing på främre storsegel.
Aj, aj, båtsman.
Kapten vill tala med dig under däck, skeppspojke.
Ja?
Haakon Haakonsen, kapten. Nya skeppspojken.
Säg mig,
din far är en stor man.
Varför är du så klen?
Jag vet inte, kapten.
En sak ska du veta.
Det finns inte plats för barn på det här skeppet.
Du kommer få arbeta hårt,
vara en sjöman,
eller så åker du av i London.
Nej, kapten! Det kan du inte.
Jag måste segla i två år.
Jag kan göra vad jag vill ombord detta skepp.
Och säg aldrig emot en kapten. Aldrig.
-Förstått? -Ja, kapten.
Bra. Leta reda på båtsman.
Han sätter dig i arbete.
Ja, kapten. Tack, kapten.
Duken fastgjord!
En enkel match, grabben, när du blir van.
-Jag lär mig aldrig det där. -Jag kan lära dig med detsamma.
Jag skulle tala med båtsman.
Jag är båtsman.
Och vem vill veta?
Haakon Haakonsen, båtsman, nya skeppspojken.
-Kommit för att få dina order? -Ja, båtsman.
Såg du Jens knyta en knop på den där riggen på förmasten?
Ja, båtsman.
-Iväg. Knyt upp den omedelbart. -Knyta upp, båtsman?
Skynda dig pojk! Eller vill du att vi alla stryker med?
Kom igen. Vi hissar upp dig.
Vänta! Vi kan inte skicka upp honom utan ögonbindel.
Minns ni stackars lille Karl,
-när vi glömde ögonbindeln? -Han... Han tittade ner.
Men Jens hade ingen ögonbindel.
Han blundade.
Man behöver inte ögonbindel när man hållit på så länge som Jens.
-Herregud, det går sönder! -Fort! Hissa upp honom!
Upp med honom.
Sådär. På med ögonbindeln.
Du har en fock.
En hand för skeppet, och en för dig själv,
och titta inte ner!
Hjälp!
Snälla!
-Ja! -Okej, det räcker.
Det roliga är över.
Typiskt dig Jens, förstöra det roliga.
Jag minns när samma spratt spelades dig en gång, båtsman.
Men dina byxor var för våta för att ramla ner.
Ställ inte för många frågor, Haakon. Gör ditt jobb bara,
och håll ögonen öppna.
Du får reda på allt du behöver veta.
Du, din idiot!
En sån knop kan kosta en mans liv.
Det här är en knop!
Det är bäst att du håller fokus.
Rensa de där...
Akta.
Vem är vid rodret?
Vad är det frågan om?
Land i sikte!
Haakon, kapten vill tala med dig.
Det är en lång färd,
och en mycket svår överfärd.
Alle man måste vara i god form,
annars är ingen säker.
Snälla kapten, sätt inte av mig. Min familj räknar med mig.
Kom hit.
Har du nånsin sett ett sånt här?
-Nej, kapten. -Det kallas fotografi. Se på det.
Det är din far och jag.
Jag vill ge det till dig.
Det är allt.
Det kommer påminna om ditt hem,
under den långa färden.
Ja?
Tack, kapten.
Tack, sir.
Jag kände samma sak när jag var i din ålder.
Släpp mig, din stinkande gamla hink!
Allt av värde måste du hålla koll på häromkring.
Tack, sir.
Hallå, sjöman. Vi är skeppskamratens bästa vänner.
Inte idag, mina damer. Jag har min lillebror med mig.
Ser ut som bror din skulle behöva lära sig ett och annat, va?
Jag sa ju det, pojk. Håll koll på... allt av värde.
Sådär.
PIRATEN
Kom igen.
Hej.
-Här har ni, pojkar. -Ja!
-Botten upp! -Botten upp!
Mjölk?
Botten upp!
Jag tar nästa runda.
-Ja! -Ja!
Skål!
-Mjölk? -Kom igen. Botten upp.
Botten upp.
-En runda till? -Nej!
Jag tar den här.
Mannar?
Man lurar inte en riktig sjöman.
Ja.
Tack.
Resan vi har framför oss tar oss till Sydney,
och därefter till Calcutta.
Det är, som ni alla vet, piratterritorium.
Kompaniet har anlitat en styrman som känner dessa oroliga vatten,
löjtnant Howell.
Herr Howell
är en av de mest respekterade officerarna
i den brittiska kungliga flottan.
Så, herr Howell,
det gläder mig att du och din båtsman ansluter er.
Jag önskar er välkomna ombord.
Ni är en fin grupp sjömän,
och jag tvivlar inte på att ni kan föra skeppet till sin destination
så fort som naturen tillåter.
Några av er är kanske oroliga för pirater.
Var inte det.
Kungliga flottan har röjt undan dessa onda män.
De är tillbaka där de hör hemma.
-Det var allt. -Redo, för och akter!
Släpp boglinorna!
-Boglinorna fria!! -Topplina fri!
Upp i masten och lossa beslagssejsingarna!
-Ta ner. -Ta ner buklinorna.
Släpp storseglet.
Höj råen!
Du, skeppspojken. Stå inte och sov.
Ta ner de här.
Ni mannar!
Skynda på!
"Glas."
"Howell."
Du borde vara mer försiktig med kungliga flottans egendom.
Men detta håller vi för oss själva,
för vi är kamrater.
Varje skepp har sina hemligheter.
Och alla sanna sjömän vet när de ska hålla tyst,
för skeppets skull,
och hans kamrater.
Jag känner inte till någon hemlighet.
Duktig pojke.
Du lär dig fort.
KONJAK
Kämpa, fyra sidledes, stagvändning!
Ta i lite till. Kom igen.
Kapten?
Åh? Du är kvar?
Ja, sir.
Kapten, finns det regler om...
Jag menar...
Ut med språket. Vad tänker du på?
Om en kamrat vet nåt om en annan kamrat,
eller... eller en officer, lite hemligt...
Jag menar, om han vet att nån har något ombord
som de kanske inte borde, ska han rapportera honom eller inte?
Har nån smugglat ombord lite rom?
Oroa dig inte så mycket, Haakon.
Jag vill bara vara en sann sjöman, sir.
Jag har aldrig träffat en sannare.
När det gäller din hemlighet, sov på saken.
Om du i morgon känner att du borde,
kom och berätta för mig, okej?
Ja, sir.
God natt, sir.
God natt, Haakon.
Han behöver vila, pojk.
-Jag måste tala med honom. -Nej.
Så hur mår kapten idag?
Han har feber.
Då är det fläcktyfus alltså.
Högst sannolikt, men ingen annan är sjuk.
Jag har aldrig sett fläcktyfus hos endast en man, har du?
Nej, aldrig.
Han är gammal.
Således anförtror vi hans kropp till djupet
med säkert hopp
om uppståndelse till evigt liv
genom vår Herre, Jesus Kristus.
-Amen. -Amen.
Herren är min herde,
mig skall intet fattas
Han låter mig vila
på gröna ängar
Han för mig
till vatten där jag finner ro
Det kan finnas många förklaringar till den lasten.
-Som vadå? -För att använda mot pirater.
Så varför står det "glas"
när det är vapen?
Hör på.
Kapten Howell är brittisk flottofficer, Haakon.
Han ska skydda oss.
Vi ska inte ifrågasätta hur.
Kom.
AUSTRALIEN
Ta bort skeppsluckorna för avlastning.
Hej, Haakon.
Sydney är en hamn som sätter sina spår hos sjömän.
-Jaså? -Gjorde det på mig.
Rigga de där lastblocken. Seså.
SYDNEY MOR
Andra sidan.
-Ta det lugnt. -"Mor."
Jag har ett meddelande från kapten.
Vi ligger bakom i schemat.
Vi måste vinna tid under överfarten till Calcutta.
All landpermission i Sydney ställs in.
-Vadå, vänta. -Det är inte rättvist.
Herr Thatcher, vi har varit till sjöss i tre och en halv månad.
Sir, vi har arbetat hårt.
Förtjänar vi inte landpermis?
Mina herrar.
Måste jag påminna er att skeppet står under brittiska flottans befäl?
Lydnadsbrott är straffbara.
Några frågor?
Bra.
Vad nu?
-Olika kaptener, olika stilar. -Tyst.
Upp med er.
Rör på er!
Båtsman, detta är dina nya sjömän.
Inkvartera dem.
Du sa inget om nån extra besättning, herr Howell.
Vi behöver dessa män som skydd i piratvattnen.
Fortsätt.
Inkvartera dem.
Den här vägen.
Säkra de där linorna!
-Linor säkrade! -Aj, aj kapten!
Vem är här nere?
Vänta, lugn! Jag ska inte göra dig illa.
-Du är en flicka. -Ja?
Du har sett såna förr, eller hur?
Jo, men...
Vad gör du här nere?
Reser till Calcutta, som du.
Varför?
För att undkomma pratmakare
som vill sätta mig på barnhem, okej?
-Kan du inte bo med dina föräldrar? -De är döda, om du måste veta.
Varför tror du jag är föräldralös?
Jag har en farbror i Calcutta. Därför reser jag dit.
Det är min!
Du får den om du håller tyst.
-Jag läser inte så bra. -Jag kan lära dig.
Nej.
Det behöver du inte. Jag håller tyst.
-Jag heter Haakon. -Jag heter Mary.
Och jag kan lära dig ändå.
"I Xanadu...
meddelade Kubla Khan
med dekret ett ståtligt nöjespalats."
Vad är Xanadu?
Min mor sa att det var den vackraste platsen på jorden.
Där alla var glada och säkra.
Men det är bara en bok. Det finns inte på riktigt.
Jo, det gör det.
Jens, det är okej. Hon är min vän.
Jaså, en fripassagerare?
Hon är föräldralös.
Hon måste till sin farbror i Calcutta.
Det är för sent att förklara hur dumdristigt detta är,
och farligt.
Vet ni straffet för att inte rapportera en fripassagerare?
Jag hittade de här.
Jag trodde att Haakon hade smugglat ombord en hund.
Från och med nu håller du dig i kojen på nätterna.
Och du ligger lågt.
Han säger inget, va?
Nej. Jag lägger mitt liv i hans händer.
Det finns en tjuv ibland oss.
Jag vill att han kommer fram och tar sitt straff.
Det här är en fripassagerare.
En av er har gömt henne och stulit mat åt henne.
Peka ut din medhjälpare.
Du ger mig inget val.
Förbered kölhalning av fången.
Hon är bara ett barn!
Ta ner och lås in henne.
Ska ske. Kom!
Så det var du.
Du vet straffet för att gömma fripassagerare.
Ge mig den niosvansade katten.
Denna man ska få 40 rapp.
Nej, vänta!
Jens har inte gjort nåt!
Det var jag.
Haakon!
Katten kommer döda honom.
Sir, ni kan inte göra det.
Du ska göra det.
Plocka upp katten.
Plocka upp katten!
Plocka upp katten.
Gör din plikt, annars gör jag min.
-Klart på däck! -Klart på däck!
-Seså! Kapa råriggen! -Fria råriggen! Gör det!
Ta ner bramseglet!
Ur vägen, pojk!
Ta rodret.
Styr henne mot land!
Hjälp mig någon!
Haka av repen!
-Ta storseglet! -Ordna focken.
Akta!
Hjälp mig!
I med storbåtarna nu!
Hämta flickan!
Överge skeppet!
Mary!
Haakon! Nycklarna!
Skynda!
Min fot!
Lossa min fot! Nycklarna!
Kom. Skynda!
Fort!
Haakon.
Gå du. Jag håller linan.
Gå du.
Skynda på.
Fort.
Släpp linan!
Vi går inte utan ungarna!
Hör du mig?
Kom igen!
Släpp linan!
Släpp den!
-Vänta! -Jens!
Haakon! Kom!
Skynda på! Kom igen!
Akta!
Kom! Skynda! Hon sjunker!
Hoppa!
Kom!
Kom Haakon! Hoppa!
Jens!
Hjälp!
Hjälp mig! Jens!
Hjälp!
Jens!
Var är du?
Jens?
Mary?
Jens?
Mary?
Någon?
Hallå?
Nån här?
TILL MARY FRÅN DINA FÖRÄLDRAR MED KÄRLEK
I Xanadu
meddelade Kubla Khan...
med dekret ett ståtligt nöjespalats.
FARA
NÖDLÄGE
JOHN MERRICK DE SÖDRA HAVENS SKRÄCK
"Merrick."
Merrick.
Han kommer efter sin skatt en dag.
Mamma!
Mamma.
Mamma...
Haakon! Jag visste det!
Haakon? Haakon, jag visste att du levde.
-Ingen tid för återförening. -Vänta!
Vad ska du göra, pojk? Ta dig an hela byn själv?
Jens!
De är fredliga, vänliga.
-De räddade våra liv. -Plockade upp oss ur havet,
och vi har rest från ö till ö med dem
för att finna dig.
-Men Mary bråkade med dem. -De pojkarna?
De gjorde anspråk på mig som syster och nu vill de att jag ska städa.
Men det kan de glömma.
Hon bråkar med dem varenda kväll.
Jag hade nästan gett upp hoppet om att hitta dig,
men det gjorde inte Mary.
Ja...
Jag...
ska nog säga till hövdingen att vi ger oss av.
Haakon, så vackert.
Trodde aldrig jag skulle se dig.
Jag trodde aldrig jag skulle se nån.
-Stopp! -Vad är det?
En av mina fällor.
Till vad?
Merrick kommer tillbaka efter skatten en dag.
Ser du där uppe?
Ser ut som rep och block.
Trampa på den klätterväxten
så hänger du högst uppe i trädet.
Kom. Hoppa över den.
Han har verkligen ordnat ett fint ställe här.
Ett riktigt Xanadu, gott nog åt en kung.
Jag kände mig som en kung.
Det gjorde jag verkligen.
Men det var inte riktigt som hemma.
Nej.
Bäst vi sover.
God natt.
-God natt. -God natt.
Rör inte klätterväxterna!
Just det.
Hur kunde du ta dig levande härifrån?
Det gjorde jag nästan inte.
Stackars Merrick.
Ja, han får det jobbigt.
Försiktigt.
-Pirater. -Vi måste gömma oss.
-Det är Howell. -Merrick.
Han kommer få sig en överraskning.
-Funkar ingen av dem? -Jag vet inte!
Den är borta!
Jag kan inte tro det! Ut därifrån!
Ut! Hitta skatten!
Den som gjort detta ska dö. Jag vill ha min skatt.
Jag vill finna den.
Jag vill att varje sten,
hål och träd på ön genomsöks.
-Uppfattat? -Ska ske, kapten. Omedelbart.
Gå till skeppet.
Hämta resten av männen. Vi sover här.
-Fångarna då? -Ta med dig några.
-Och resten? -Lås in dem.
Okej. Kom igen!
Titta.
Det är Berg och Steine.
Tack och lov att de lever.
Det betyder nog att de andra kamraterna också gör det.
Vi åker inte utan dem.
Kom. Jag har en idé.
Det är så dumt. Jag borde gå.
Haakon känner ön bäst. Och Jens, du vet allt annat.
Nej! Det är för farligt.
Jag smög mig ombord när du stod vakt.
Jag tror henne.
Har du använt vapen tidigare?
Jag tror att jag klarar det.
Få skatten ombord, men vänta på vår signal.
Genomför sedan planen.
-Tänk om du tillfångatas? -Det kommer inte hända.
Men om det gör det, segla utan oss.
Ge min del av skatten till min familj.
-Vad tittar du på? -Jag tyckte jag hörde nåt.
Nog bara en fisk.
Ni måste hjälpa mig ta över skeppet.
Har du en kniv? Repen.
Det är bara två vakter kvar ombord.
Din kniv.
Vi tar hand om dem.
Det är den satans pojken och hans vänner!
Vakna, era idioter!
Spring!
-Låt dem inte komma undan. -Det gör de inte. Kom igen!
De kommer undan.
Jens!
Vänta! Den här vägen. Kom.
Häråt.
Kom igen.
Här borta.
Fort.
Få loss honom.
Jag kommer efter dig.
-Ta honom! -Aj, aj!
Gå över. Jag väntar på Jens.
-Är du galen, pojk? -Kom igen! Skynda på!
Kom igen! Skynda på!
Kom igen!
Stanna där. Jag kommer strax.
Jens?
Jens!
Nu har du honom, Thatcher.
Oj!
-Jens! -Kom igen! Vi sticker!
-Där är pojken! -Ta dem!
Vi sticker.
Ta dem!
Kom igen!
-Stå inte bara där! Efter dem! -Hur då?
Hämta en stock. Bygg en bro. Efter dem! Och ta den där spolingen!
Det ihåliga trädet. Vi klarade det.
Hej, skeppskamrater.
Ni tänkte väl inte sticka, va?
Inte utan att ta adjö av er gamla kamrat.
Nej.
Det skulle ni väl inte?
Du tänkte väl inte förråda mig, Haakon?
Nej.
Inte mig som varit så snäll mot dig.
Sett efter dig.
Jag trodde vi var kamrater.
Trodde vi var mer än kamrater.
Trodde vi var... vänner.
Jag litade på dig.
Nu lyssnar du på mig, pojk.
Jag räknar till tre,
och sen berättar du var min skatt är.
För annars blåser jag skallen av dig.
Ett.
Två...
Den fungerade!
Kom tillbaka, din lilla skit. Jag ska flå dig levande!
Vänta!
Kom igen era idioter! Efter dem!
Där är de!
Kom igen.
Mary, hissa segel!
Här kommer de.
Redo att segla! Hala storseglet.
Fort.
Kom igen, Haakon.
-Hala storseglet. -Kom igen! Skynda på!
Haakon!
Fort!
Fortare!
Håll henne stadig. Jag har honom i sikte.
-Det är slut med dig, pojk. -Nej!
-Ja! -Ja!
Kom igen! Vi är redo att segla. Kom igen!
Fort, Haakon.
Kom tillbaka din... Kom tillbaka!
Jag ska flå dig levande!
Efter dem.
Kom igen, era dårar!
Vad väntar ni på? Jag ska nog ta dig, din...
De sa att du var död.
Haakon.
Jens!
Det här är Mary.
Hon kommer att bo med oss ett tag.
Hej Mary.
Hej.
Haakon, jag är rädd att ingen av oss kan stanna här längre.
Gården är till salu.
Den såldes i morse, pappa.
-Va? -Det är vår gård nu.
-Men hur? -Ole, ta vårt bagage.
Genast, sir.
Det är en lång historia. Kom.