Jeg frygter ej dit grumme væsen, hjertet er rent som vindens blæsen.
Den rustningsklædte ridder Godfred stod over for den afskyelige drage -
- som stirrede på ham med sine store grimme, tomme øjne.
Jeg hugger hovedet af dig, og retfær...
Retfærdigheden sejrer, så snart du er død.
Den ækle drage vaklede og sank sammen med et skrækkeligt brøl -
- som fik det til at løbe koldt ned ad ryggen.
Endelig dukkede en splejset yngling frem fra sit skjulested.
Hold mund, mide. Ryd op.
Jamen, hr. Gildas, jeg leger ridder Godfred.
Din onkel, den gode grev Arnold, ønsker at se dig ved middagen.
Stadig intet nyt fra dem, herre?
Intet, Gildas. Slet ingenting.
Jeg kan ikke se længere, men jeg er overbevist om -
- at mine trofaste riddere aldrig vender hjem igen.
De har ladet fortvivlelsen få magten.
Vil du have, jeg skal danse polka?
Nej, hør nu, hr. greve...
Hvor jeg savner de lykkelige tider i mit slots prægtige storhedstid.
Hvor er mine mænd? Mine vagter? Mine sækkepibere?
Ak, de er alle flygtet.
Nok er jeg blind, men jeg er ikke noget fjols.
Jeg ved alt for godt, at ingen ønsker at blive i den her fæstning.
Hvem ønsker at leve her i frygt for Verdensslugeren?
Det er på høje tid, De sender Deres niece i sikkerhed.
På De Skævtandede Søstres kloster.
Åh, Gildas... Hvis jeg blot havde haft en nevø.
Så kunne jeg have lært ham dragejagt.
Ja, det ville bare være så sejt.
Det er ikke, fordi jeg ønsker, du var en dreng, min pige -
- men du er altså ikke en dreng.
Småpiger egner sig ikke til jagt.
Det er Gregor af Vismut, onkel.
Gregor. Du er i live.
Og Verdensslugeren? Har du set den? Har du nedlagt den?
Hold nu op med den dumme stønnen. Tal tydeligt.
Hvor er mine andre trofaste riddere?
Med al respekt, hr. greve, er vores Gregor blot en bunke aske.
- De ulmende riddere... - Endnu et tegn, hr. greve.
- Hejs vindebroen. - Vi må finde en anden ridder.
Gå op og pak dine ting. Du skal til De Skævtandede.
Lås portene og bring mig min kampøkse og mine sværd.
Vi må have fat i ridder Godfred.
Dens hale, Lian Chu. Dens hale. Giv den en lærestreg, hører du?
Vær på vagt. Hold paraderne oppe.
Lad ham ikke ørle på dig.
Sejr.
Så er fjasen forbi, drenge.
Paragraf 3, afsnit 2: Efter nedslagtning af Mamularus -
- skal Fede John fra Ondestrup betale de modige dragejægere.
Jeg kan ikke se nogen jægere her. Kun omvandrende katastrofer.
Din uduelige makker har fuldstændig ødelagt min kålmark.
Fede John fra Ondestrup, se her: Er det dit kryds på kontrakten?
Hold mund, lille slamrotte. Du får ikke en øre.
Vil du have, min bomstærke makker skal hidse sig op? Hvad?
Forsvind fra min mark og tag klovnen med dig.
Hektor vred nu.
Uh, så kræet vil have hundemad, hvad?
Hektor skræmmer dem.
Åh, død og drage. Skønt. Jeg rev hul i bukserne.
Hvad er er galt, Gwizdo? Er du vred?
Kunne du ikke prøve at tage dit arbejde lidt alvorligt?
Det er cirkus om igen, Lian Chu. Du klovner rundt og gør os til grin.
- Jeg gør det ikke med vilje. - Herligt.
Hvorfor mon bondeknoldene aldrig betaler?
Fordi de ikke har råd?
- Nej, fordi du ikke er troværdig. - Hvad betyder troværdig?
Tag Hektor her, for eksempel, med de store tænder og pelsen.
Han er troværdig. Derfor er bønderne bange for ham. Er du med?
Nej. En troværdig dragejæger får jorden til at skælve, når han går.
Sådan her. Bum. Bum. Badum. Bum. Bum. Badum. Ikke?
Om nødvendigt slår han skyldnerne en gang eller to.
Hit med gysserne.
At slå kunderne? Skulle det være troværdigt?
Et andet eksempel: Er det troværdigt med en dragejæger, som strikker?
Har du mamularsnot på hjernen? Din idiot. Strikning er en pigeting.
Jeg har lært det af min mor.
Jeg mente ikke det, jeg sagde om at strikke.
Hvis du vil have en troværdig ven, så find en.
Jeg finder aldrig en bedre ven end dig.
- Det er bare noget, du siger. - Hvem skulle så være min partner?
Fede John fra Ondestrup?
Aldrig. Vi er altså partnere, du og jeg.
Hektor er også med.
Ja, Hektor. Os alle tre. Os alle tre.
Du, Gwizdo? Tror du, vi får en gård en dag?
Ja, bare vent.
Et fint lille hus ved vandet. Og vi skal have høns, køer, grise.
Og vi skal have får... for ulden.
Og du strikker sjaler og undertøj, vi kan have på om vinteren.
- Jiknok-drager. - Det kan betyde hurtige penge.
Lian Chu. Vent på mig.
Den ædle ridder Godfred.
Nej, det er mig, Lian Chu.
Du har lige reddet mit liv, ridder God...
Hellige dragetand, betal for én jiknok og tag to.
Når jeg nu siger betale, er det bare en talemåde, ikke?
Her har vi så to jiknokdrager til nattarif.
- Har du kontanter? - Øhm... nej.
- Typisk. Hvor er dine forældre? - De er døde.
Åh, hvor trist. Så har vi igen arbejdet forgæves.
Hvad laver du her helt alene og uden penge?
Jeg leder efter riddere til min onkel, som er rig.
Vent lige... rig?
I er da riddere... ikke, mine herrer?
Ridder Lian Chu skjulte sig bag bymuren.
Solen skinnede, og de glubske drager angreb.
Ridder Lian Chu var helt alene. Alene mod dragerne.
Og så bed ridder Lian Chu sig fast i taget med sine stærke tænder.
Og han sprang hen over dem, mens han brølede: Hiargh.
Så sprang Lian Chu ind i flokken. Et tjat der og et dask der.
Bim, bum, bang. Med et sværd i hver hånd -
- sendte han dem ad Pommern til med et ordentligt spark.
Det tog en uges tid at rydde op i landsbyen.
Utroligt.
- Han kan måle sig med Godfred. - Hvad? En konkurrent?
Ridder Godfred, den sagnomspundne helt.
Han kæmper også imod drager. Med styrke, mod og masser af overskud.
Det er lidt det samme. Bortset fra det med overskuddet.
Vi er sådan mere en slags... omvandrende riddere.
Jeg er sikker på, at onkel Arnold bliver glad for at se jer.
Orv. Hold da op.
Nu skal vi vist være pokkers troværdige.
Mine damer og herrer. Davs med jer.
Sir Gwizdo og ridder Lian Chu, de største...
Hvem vover at forstyrre mig under mit lavement?
Det er to lømler og Deres niece.
De er ægte riddere, og de har reddet mit liv.
Op på dit værelse, din lille rendemaske.
I morgen skal du hen til De Skævtandede.
Hvilke bedrifter har I udført? Bortset fra at møde min niece?
Os? Tja, den ædle ridder Lian Chu er berømt i mange lande -
- og hans bedrifter har...
Drop de kedelige fortællinger. Kriger, træd frem.
Han har muskler og råstyrke.
Ja. En ægte krigers attributter.
- Herre. De er jo bare... - Klap i, Gildas.
Lad os komme i gang. Jeg har en opgave til dig.
Hver 20. årstid vågner den forfærdelige drage op -
- og forlader sin hule fra verdens ende. Og den kommer.
Den fortærer egne, brænder landsbyer ned -
- sluger hele fæstninger. Og først da vender den tilbage til sin hule -
- med et spor af aske efter sig. Gildas.
I kalenderen har jeg beskrevet, at den er ved at vågne.
Se. Fæstninger, der kollapser.
Riddere, der smelter.
Den røde sky.
Broer, der svæver bort. Landsbyer, der synker i grus.
Og dyr, der taler...
Når alle disse tegn har vist sig, så kommer den igen, fortæreren af liv:
Verdensslugeren.
Jeg har set ham, sønnike. Jeg løftede mit sværd mod den -
- og synet af dens glødende blik tvang mine øjne ind i mit kranium.
Det eneste, jeg kan se nu, er et dødt, gråt landskab.
Et frygteligt sted uden hverken liv eller glæde.
Hvad er det lille træ, ved siden af dragen der?
For at vise størrelsesforholdet, kære ridder.
Drag mod dens rige, ind i dens hule langt mod vest ved verdens ende -
- og dræb den, mens den sover... inden det er for sent.
Ja, men nej. Trist, men vi har ikke tid.
Slå den ihjel, så verden bliver reddet.
Sig farvel. Vi forstyrrer manden.
Jeg får mit helbred og syn tilbage, og så vil jeg forgylde jer.
Gør bare plads til hans hoved i Deres voksmuseum.
Her er standardkontrakten. Vi får normalt et forskud -
- men da De også er ridder, nøjes vi med en enkelt pose guld nu.
Moderne metoder. Ja hvorfor ikke? Gildas.
Sæt så lige kryds her, her, her og der.
Den røde sky, herre.
Farvel, mine heltemodige riddere.
Hold kurs mod vest. Lige til verdens ende.
Ja, ja, helt sikkert, gamle jas, og hils konen fra mig, ikke?
Ja!
- Hvad skal I? - Det skal fejres.
- Vi har lige flået en blind tosse. - Det er ikke vejen til verdens ende.
Fatter du det ikke? Hvad rager verdens ende os? Vi er rige.
Det her er vores gård.
Den, vi altid har drømt om. Med får alle vegne. Kom med.
- Jeg tager med jer, mine herrer. - Hvad? Zoe, det kan du ikke mene.
Jo. Onkel sagde, jeg skulle følge jer til verdens ende.
Min onkel sagde også, at jeg skulle lære fagets grundprincipper.
Gå hjem og fortæl onkel Arnold -
- at ridder Gwizdo ikke tager lærlinge.
Han sagde også, at hvis I ikke ville have mig med, ville han...
Ville han give dig smæk i din bare numse. Offentligt.
Tak, spids! Og han spyer også ild.
- Hektor kan også. - Nej, han gjorde det med munden.
Hvad griner du af?
Du fik virkelig massakreret den røde drage, ridder Lian Chu.
Det var bare for vildt. Jeg er umådeligt imponeret.
Jeg skal lige... finde min plejl.
Dit sjove sværd? Vent, så finder jeg den til dig.
Okay, groupie, dit ævl er lige ved at drive mig til vanvid.
Bare ærgerligt med den offentlige endefuld.
Tag så dine ting og forsvind. Nu skal du gå hjem.
Jeg har på fornemmelsen, at lokummet snart brænder.
Så stod ridder Lian Chu på broen. Den store røde drage spyede ild.
Og han sagde til dragen: "Jeg er ikke bange for dig, Røde."
Hvem kan klare tusind ting, dræbe drager fjern og nær?
Han er stor som en okse og stærk som en hær.
Hvem er det, som får kvinder til at dåne?
Alle kender ham, den flotte, modige ridder Godfred.
Hvordan blev du ridder? Gik du på ridderskole?
Det er bare for vildt, at jeg skal med dig.
Findes der pige-riddere? For jeg vil være ridder.
Det sjove sværd? Er det et magisk sværd?
- Det ved jeg ikke rigtigt. - Godfred er også beskeden.
Han siger: "Beskedenhed klæ'r helte som mig."
Han er den bedste eventyrhelt. Ham ville jeg gerne møde en dag.
For vildt. Men det går ikke i virkeligheden. Øv altså.
Jeg magter det ikke. Jeg vil bare hænge mig.
Læg nogle urter på vablerne.
Jeg snakker om prinsesse Gylle-mund.
Lad os lave et stort bål.
Men kan du ikke se, hvor troværdig hun synes jeg er?
Ja, men ideen var at tage pengene og smutte -
- ikke at lege riddere og drager.
Ridder Lian Chus bedste ven gik altid ud efter brænde til bålet -
Undskyld, mine herrer, er jeres hund ikke lidt spøjs?
Fortæller du hende, at vi ikke er riddere?
Ja, og at vi flåede onkel Fiskeøje? Nej, vi er i fedtefadet her.
Han er altså spøjs.
- Hvad gør vi så nu? - Smutter uden en forklaring.
Det er en sikker metode. Måske bliver hun ædt af vilde dyr.
- Tror du det? - Helt sikkert.
Verdensslugeren? Nej, ellers tak.
Vi venter, til hun er faldet i søvn, og så er vi skredet.
Åh... øh... Det er Gwizdos.
Hvor er det altså sjovt. At strikke er da for bedstemødre.
- Nej, det er ej. - Det det da i hvert fald.
Men jeg lærte det af min mor, og jeg slapper af, når jeg strikker.
Skrid hen og leg med Fido.
Du har mange ar. Har du fået dem under jagt? Gør de ondt?
Her blev jeg bidt af et egern. Og her blev jeg bidt af en and.
Vi havde masser af ænder, før mine forældre døde af kolera.
- Bliver du aldrig træt? - Jo.
Men jeg skal have en godnathistorie for at falde i søvn. Sig nu ja.
En lille historie, og så sover du? Det er i orden.
Men kun én historie og så er det puttesove, ikke?
Så læser vi.
Den brave ridder Godfred.
Godfred flåede det frygtindgydende væsen ud af skyggen.
Fra dens skinnende skæl dryppede blod fra børn, den havde ædt -
- og hvis skrig gav genlyd mellem væggene i labyrinten.
Den ækle skabning brølede og blottede sine skarpe, gule tænder.
Ridder Godfred så den lige i øjnene og sagde med sin faste stemme:
Jeg frygter ej dit grumme væsen, hjertet er rent som vindens blæsen.
"Jeg hugger hovedet af dig..."
"Og retfærdigheden sejrer, så snart du er død."
Ridder Godfred kastede daggerterne, og uhyret døde en smertefuld død.
Nu har jeg aldrig. Det er da klart, pigebarnet er så opkørt.
Børn burde ikke læse den slags.
Se. Nu sover hun, Lian Chu. Så er det nu. Kom så.
Du, Lian Chu. Sover du?
Kom nu, vågn op. Kan du høre mig? Se på mig.
Hallo! Vågn nu op. Vågn op, makker.
Har du sovet skidt?
Hvis du snorker igen, hugger jeg næsen af dig.
- Jeg lod som om. - Hvad? Men det er jo amoralsk.
- Man efterlader ikke børn i skoven. - Jo. Vores bondegård er lige her.
- Og på grund af den lille pige... - Hun ville være fortabt.
Det bedste ved zemulgarisk omelet er de små svampestykker.
Jeg spiser dem, og Gildas siger, jeg skal spise æggene.
Kan du lide æg? Jeg synes, æg lugter af sure tæer.
Ja. Men vi er også fortabt, makker.
Det er altså ikke den vej. Men hvis vi tager sidebroen -
- kommer vi over på den fine eng, hvor vi var i går.
- Ligger verdens ende ikke den vej? - Det er "for vildt" at have dig med.
Men hvad med at smutte og lade os arbejde?
Lensflair. Det er ridder Lensflair. En af min onkels bedste riddere.
Anatole, er der noget galt?
Forsvind, I lede bæster. Lad mig så være.
- Men I er jo slet ikke dyr, vel? - Øh, nej. Det er mig, Zoe.
- Kan du ikke kende mig? - Sådan der var han ikke før.
- Jeg frygter ej dit grumme væsen. - Hjertet er rent som vindens blæsen.
Ser I ikke en ridder?
Gør, som jeg siger, tag hjem.
- Hvad med Verdensslugeren? - Hva'? Lige der. En anden ridder.
Glem Verdensslugeren, barn. Du har ikke en chance.
Taler du over dig igen, gamle vrøvlehoved?
Sir Gwizdo og ridder Lian Chu laver biksemad af Verdensslugeren.
I er jo gale.
Ja, I er, I er gale, ikke også? Svar mig. Jeg ved, I er gale.
Gale. Jeg ved, I er gale. I ved, I er gale.
Ja, skat, jeg ved, du er gal. For jeg er gal.
Jeg er gal, jeg er gal, alle er gale. Vi er alle sammen gale.
Ridder Lian Chu, har du tit mareridt?
Også jeg. Tit. Altid det samme. Der er en skeletdrage.
Den er kæmpestor. Og jeg skriger.
Men ingen hører mig, og skeletdragen tager alle med sig.
Lugt lige, ridder Lian Chu. Der er noget, der lugter grimt.
Jeg har ondt i maven, hænderne er klamme, og benene ryster.
Og det løber mig koldt ned ad ryggen. Er det normalt?
Du, Lian Chu. Jeg vil gerne hjem igen.
Det er verdens ende.
Hvor kom den landsby fra?
Den ækle spøgelsesby eller stinkeskoven?
Den ækle spøgelsesby.
Hektor kan lugte lækkerier.
Hvad er problemet?
Det store træ.
- Ja. Hvad med det? - Bladene virker ret underlige.
Ja. Synd for jer, stinkeblade.
De skøre flagermus fra broen.
Se, Hektor spiser.
Luk op. Luk så op, ridder Gwizdo!
Ud med jer. Lad mig så være.
- Smart træk med tønden der. - Ja. Så find din egen.
Nej, nej, nej.
Nu lader I de får være.
Jeg begraver jer levende, I lede bæster.
Ha, flagermus, kom ikke her! Min Lian Chu er for stærk til jer.
Ridder Gwizdo efterlod mig alene med flagermusene.
Jeg bankede på døren, men han åbnede ikke engang.
Når jeg tænker på, at vi kunne have slappet af på vores lille gård.
Vi har talt om den gård, lige siden vi boede på børnehjem.
Kan du huske, da vi var små?
Jeg lærte dig at gemme kiks i underbukserne.
Og du gav den store lusepuster en olfert?
Når Verdensslugeren er død, kan vi købe den.
Nå ja. Den store ridder Lian Chu vil sige til Verdensslugeren:
Jeg frygter ej dit grumme væsen. Og så er Verdensslugeren død.
Blomsterne springer ud. Alt bliver grønt -
- og der svæver hvide kaniner rundt overalt.
Vi dør alle sammen. På grund af en lille pige, som drømmer om riddere.
I virkeligheden dør riddere. Jeg vil ikke have, du dør, Lian Chu.
Hvorfor forlader du så ikke bare landsbyen, hvis du ikke vil med?
Nå, skal det være på den måde? Det er lige, hvad jeg gør.
Farvel og rend og hop, ridder Lian Chu. Skrid.
- Hvorfor går Gwizdo? - Fordi han tror, vi alle sammen dør.
- Sikke noget bæ. - Måske har han ret.
Nej. Du er den stærkeste. Stærkere end ridder Godfred.
Gwizdo siger, at livet ikke er et eventyr.
Hvad ved han om det? Og hvem er han egentlig?
Grev Trælsenborg? Ridder Råddenprut? Hr. Vabelfod?
Han var min eneste ven.
- Hvad laver I her? - Hej med dig, ridder Gwizdo.
Forlader rotten den synkende skude?
- Hvad snakker I om? - Du svigter jo din ven.
Er I ude på at give mig dårlig samvittighed?
- Grev Bangebuks. - Bangebuks? Ja, og hvad så?
- Og Lian Chu? - Hvad skal der blive af ham?
- Han lytter ikke til mig. - Ridder Ryster-som-et-espeløv.
- Det er Zoes skyld. - Og løgnene?
Hold mund. Jeg valgte ikke at være lille og fattig.
Forsvind så! Skrid, flagermus!
Jeg tror ikke på heltemod, lykkelige slutninger og dyr, der kan tale.
Dyr, der kan tale?
Gwizdo?
Zoe!
Lian Chu?
Ridder Lian Chu!
Øv! Dumme får!
Ridder Lian Chu. Der sker underlige ting under landsbyen.
Bare vent her.
Svar mig ærligt nu. Hvad har jeg for enden af mine arme?
- Hænder? - Nej.
Hej med dig, lille Zoe.
Ridder Gwizdo laver underlige ting med hænderne -
- ligesom ridder Lensflair.
Vi må finde en større landsby.
Pyh, her stinker.
Det kan du altså godt droppe, ridder Gwizdo. Det er ikke morsomt.
Hallo, små rollinger, vil I have en historie?
Den om pigen, som forvekslede to bedragere med ædle riddere.
- Den har vi allerede hørt. - En anden en, en anden en.
Hvad med den om jægeren, der blev ædt af Verdensslugeren?
Fordi en lille pige gik rundt og drømte om ædle riddere?
Og den om de to røde flagermus, der kvalte den lille pige?
Åh ja! Åh ja! Fortæl os den.
Zoe?
Zoe? Zoe!
Zoe?
Zoe!
Hvor trist.
Jeg kan ikke mærke mine ben.
Dine ben har det fint. Det var et grimt styrt. Det går over.
Du havde ret, Gwizdo. Livet er ikke et eventyr.
Men ved I hvad? Det gør ikke noget, at I ikke er rigtige riddere.
I er stadig mine store helte.
Lian Chu er stærkere end ridder Godfred, og det er ikke et eventyr.
Det kræver bare, at man tror.
Men Lian Chu har brug for dig, hvis han skal klare opgaven.
Lov, at du ikke svigter ham, Gwizdo. Så har min død ikke været forgæves.
Det er et løfte, Zoe. Vi skal nok få ordnet Verdensslugeren.
- Lover du det? - Det lover jeg.
- Tak, Gwizdo. - Hva'?
- Har du det fint? - Jeg faldt bare derned.
Det er amoralsk. Ved du, hvor kede af det vi blev?
- Var du virkelig ked af det? - Ja!
Det betyder, at du elsker mig.
Jeg... Så er festen forbi. Vi skal ordne en Verdenssluger.
Hvad er det for et enormt træ?
Det er målestokken, kære ridder.
Hvad er det for en lyd? Et jordskælv?
Nej... Det er snorken. Vi må finde den.
- Løb i dækning! - En kæmpe... flagermus?
Mit mareridt.
Det er skeletdragen, jeg har set i mine mareridt.
Lian Chu, kom tilbage!
Lian Chu! Nej!
Hjælp! Lian Chu!
Jeg beklager, Gwizdo. Vi dør alle sammen.
Zoe. Se på mig. Vi må tro. Var det ikke det, du sagde?
Jeg tror, jeg tror, jeg tror.
Lian Chu!
Lad dem så være!
Jeg frygter ej dit grumme væsen. Hjertet er rent som vindens blæsen.
Kom nu, Lian Chu.
Hak den i småstykker, Lian Chu!
Hvor er alting rigtig pænt nu.
Laden skal stå derovre. Og hønsehuset der.
- Hvad mener du? - Vores gård. Med får, der giver uld.
Og en mølle, så vi kan bage brød. En stor mølle. Og din fårestald.
Og når jeg siger fårestald, så mener jeg en rigtig fårestald.
Og her: vores hus.
Med dit værelse og mit værelse.
Og Zoes værelse. Et stort et, ikke?
Med udsigt til de svævende kaniner, når hun besøger os.
Skal vi hente onkel Arnolds penge? Vi har fortjent dem.
Vi dræbte dragen og risted' dens mås. Vi er de bedste dragejægere, der fås.
Den onde drage hviler under muld. Og nu vil vi have vores guld.
Hvor er mine ædle riddere?
- Ædle rige herre, vi er her. - Jer?
Ja, Lian Chu og Gwizdo. Du ved, dragejægerne.
Hør nu. Er det ikke dit kryds nederst på kontrakten?
Jeg kan ikke se nogen jægere. Kun to simple og uduelige lømler.
Med al respekt, herre, så advarede jeg Dem jo.
Lian Chu dræbte Verdensslugeren.
Derfor er du rask, naturen trives, og der er kaniner overalt.
- Dine historier hjælper ikke. - Det er ikke historier.
- Lian Chu er en helt. - Væk fra mit åsyn, unge.
Dine øjne vender endnu mere indad, end de gjorde før.
- Af sted til klosteret, lille udyr. - Så meget desto bedre.
For jeg vil hellere bo på De Skævtandedes kloster -
- end hos en bitter, grim, gammel nar, som ikke elsker mig.
- Vil du straks komme tilbage! - Zoe har ret.
Du er en gammel nar, og du er også ond ved små piger.
Hun er modig, og hun er intelligent. Hun fortjener bedre -
- end en uærlig, selvisk, modbydelig onkel.
Jeg vil gerne vide, hvad grev Smæknumse har at sige til det.
Av! Åh! Grever er ikke pæne mennesker.
Han blev gal, da du kaldte ham grev Smæknumse.
Stop en halv, kujon. Du kunne have gjort noget.
- Du klarede det fint selv. - Klarede det fint? Gør du nar?
Hvis det ikke var for dig, ville Zoe have fået smæk i sin bare numse.
Det har du ret i.
Mon vi får Zoe at se igen?
Nej, glem hende. Alt er ved det gamle.
Vi er stadig to uduelige lømler, som kun dur til at få smæk af grever.
Hov, vent på mig, ædle riddere.
- Zoe? Hvad laver du her? - Det gamle kloster er ikke min stil.
- Så jeg vil bo hos jer på gården. - Hvilken gård?
Den, I drømmer om.
Med den store mølle og laden og fårene... der giver uld.
Zoe. Jeg elsker dig.
Vi dræbte dragen og risted' dens mås. Vi er de bedste dragejægere, der fås.
Sammen har vi gode minder.
Arnold, stik dit guld op, hvor solen ikke sk...