Svensk text: simontax
- Motor 2, okej. Hur går ettan? - Kollade kompressionen. Ettan OK.
- Vi älskar dig, Amelia! - Lycka till, Amelia!
Miss Earhart, kommer ni verkligen att slå rekordet den här gången?
Hon ska flyga jorden runt,
4000 mil över Sydatlanten,
över Afrika, Indien...
Kommer ni att sluta med långdistansflygning efter den här-
-flygningen jorden runt, Miss Earhart?
Inte så länge jag har liv i kroppen. Jag flyger för att det är kul.
- Lycka till! - Okej, ett stort leende!
- Vi älskar dig, Amelia! - Tack. Det räcker.
Mr. Balfour, kom, över.
Mr. Putnam. Motvinden var starkare än de visste vid start.
Jag räknade på bränsleåtgången. Det kostar dem 9%.
9%.
När jag såg det där lilla planet-
lyfte det mig upp över Kansasprärien. Jag måste flyga.
Pappa hade vandringslust. Därför vill jag vara i rörelse.
När jag flyger får jag röra mig i tre dimensioner.
Vem vill leva i trygghetens fängelse?
Miss Earhart? Mr. Putnam tar emot nu.
Skicka över papperen i eftermiddag. Tack, adjö.
-Miss Earhart? -Mr. Putnam?
Slå er ner.
Jag fick veta att ni vill flyga över Atlanten.
- Ja. - Varför vill ni flyga?
- Varför? - Varför vill ni flyga?
Varför rider män på hästar?
För att de vill, antar jag.
Tre kvinnor som försökt har dött. Två andra har undkommit.
Om ni klarar det, blir ni först,
den egentliga lockelsen för oss båda, tror jag.
Alltid trevligt att veta vad som egentligen lockar.
Planet såldes av amiral Byrd till Amy Guest, en kändis,
som efterfrågade en amerikan.
Bildad, belevad, flygare-
-och helst fysiskt attraktiv.
- Vad spelar det för roll? - För hon vill ha uppmärksamhet.
- Söta flickor får mer uppmärksamhet. - Var det ert råd?
Vi skriver kontrakt på flickans historia med New York Times.
Även på en bok som ges ut i hennes namn.
Men alla pengarna går till Mrs. Guest. Utom det ni får.
Det här är Amerika, och jag måste tjänaså mycket jag kan.
Ni har ett underbart skratt, Miss Earhart.
Ni sa att hon ville ha en flygare.
Hoppas inte på för mycket.
Den berömde Wilmer Stultz blir piloten.
Det blir en manlig andrepilot, som också tjänstgör som navigatör.
Kvinnan blir bara passagerare.
Ta Lindbergh. Jag gav ut hans bok tre månader efter hans historiska flygning.
Måste vara underbart att känna honom, att vara hans vän.
Vän? Herregud nej. Står inte ut med karln.
Han är stelbent, skenhelig, tråkig och pryd.
Men det var en bestseller.
Varför skulle nån vilja läsa en bok skriven av en passagerare.
Man lockar med att kvinnan blir chef.
Piloten skriver kontrakt på, att han står under er ledning.
- Det blir er flygning. - Mitt bedrägeri, menar ni.
Ett obehagligt ord i förlagsverksamhet, Miss Earhart.
Jag vet inte. Jag har alltid drömt om att flyga över Atlanten,
men sättet ni vill att jag gör det på är fjärran från min vision.
Låt mig vara uppriktig. Ni är med er flygerfarenhet inte-
-i närheten av den grupp, som borde komma i fråga för det här,
om nu en kvinna skulle flyga överhuvudtaget.
Miss Earhart, för att vara smärtsamt tydlig,
jag ger order och ni lyder.
Och om ni gör som ni blir tillsagd, blir ni stjärna.
Och jag kommer att vara i närheten, en liten stoftpartikel i er stjärnbild.
Så talar en gentleman.
- Miss Earhart. - Mr. Putnam.
Det förstås, en gentleman skulle ha betalat min biljett.
Vad i helvete är de där?
Oryx! Se så fria de är!
Inget tvång, inget schema.
För att vara en tjej som inte gillar scheman,
har ni hakat på fel man, Mr. Putnam.
Killar, får jag presentera er chef, Miss Amelia Earhart.
- Hälsa på Slim Gordon, er navigatör. - God dag.
- Och Bill Stultz, bäste piloten idag. - Hej, Bill.
Hur mycket bränsle förlorar vi på de här?
- Minst 1500 liter. - Varför ska de då med?
Ägaren vill skydda sitt plan, om ni måste sätta ner det i havet.
Men det är beslut jag måste fatta, ingen annan.
Det är vi som ska flyga, inte de.
Det är hennes flygplan, och det här är fortfarande Amerika.
Äganderätten är trumfkortet.
Tråkigt nog är det pengar som får upp plan i luften.
Kan de hålla oss kvar där, jag har aldrig haft pengar nog att försöka.
Vårt jobb är att tänka ut, hur man flyger den här skönheten utan bensin.
- Få med hela motorn däruppe. - Hon heter Amelia Earhart.
Försiktigt däruppe, Slim.
De ger sig av till Newfoundland.
Ja, de ger sig av dit i morgon, om vädret tillåter.
Förvissa er om att reportrarna är där. Adjö.
Avskedsbrev. Till min pappa, mamma och syster. I fall att.
Hedrad av att ni lämnar dem till mig.
Vem annars? Om jag skulle kola är det ert fel.
- Be för att jag lyckas. - Inte mycket för att be.
Lyft åtminstone på hatten och håll tummarna.
- Okej, vi ses. - Vi ses.
Ett kort skutt från Boston till Newfoundland-
-för Amelia Earhart med besättning.
Sedan vidare till Irland och kanske rekordböckerna.
Earhart och flygarässet Bill Stultz måste komma i luften,
en bedrift med fullastat plan inför atlantflygningen.
Verkar som om vi fått ett riktigt problem här.
Låt oss veta när ni rett ut det, chefen.
Jag vet inte ens vad jag säger längre.
Till lilla Miss Earhart, som inte ens kan få en duva att lyfta!
- Vad är klockan? - Dags att flyga.
Upp och klä på er, vi sticker nu.
Vad säger väderrapporten?
- Inget vidare. - Bra.
Antingen flyger vi till Irland, eller också åker ni hem idag.
- Ja, men vädret är inte bra. - Det är bra. Medvind hela vägen.
Vi minskar bränslet till 2600 liter, så vi kommer upp ur vattnet,
sen tar oss vinden till Irland. - Pumpa ut bränsle? På allvar?
Lika allvarligt som att du har baksmälla.
Slim, gå nu. Fixa senaste vädret. Vi möts vid planet.
Gå Slim. Jag grejar det här.
Jag har älskat en människa utan förbehåll, Bill.
Han är den mest omtänksamma, generösa,
charmiga och roliga kille jag känt.
Min pappa. Han är ett fyllo, som svikit mig hela mitt liv.
Upp ur den förbannade sängen och flyg det där planet till Irland,
eller jag svär på att jag gör det.
Bra, Slim. Starta motorerna.
Rapporten tyder på viss risk. Det är en risk jag tar.
Trevlig flygning.
Läs morgondagens tidningar, Bill! Vi är båda med i dem.
Så, för att lyfta drar man spaken tillbaka, okej?
Ge järnet, Amelia!
Starta klockan!
Hoppas det funkar!
Vi är uppe. Vi är uppe. Vi är uppe!
- Bra jobbat! - Bra gjort, chefen!
Dimman kommer smygande som en katt.
Den sätter sig tyst på huk över hamn och stad-
-och rör sig sedan vidare.
Lyssna.
Motorerna brummar fint. Och jag känner mig hemma.
Allt väl?
Hade mått bättre om den förbannade radion ville vara med på partyt!
Mr. Putnam! Telefonsamtal.
Jag är rädd att vi förlorat kontakten med Miss Earharts plan, sir.
Håll mig informerad. Tack.
Vi har flugit mer än 19 timmar.
- Hur långt till land? - Radion är fortfarande död.
Det går inte att beräkna vindhastighet och avdrift i molnen,
så Gud allena vet var Irland är.
Vi har kanske en timmes bränsle kvar. Troligen mindre.
Om vi landar på vattnet nu, kanske vi kan räddas.
Och misslyckas!
Uteslutet.
Ta tag i nåt, för Guds skull!
Slim, hjälp henne.
Håll i dig! Jag kommer. Släpp inte.
Fick dig. Ta min hand.
- Ta tag, Slim! - Hjälp!
Är ni okej?
Herregud!
Land. Land. Titta.
Vi ser land!
Vi gjorde det!
Vi lever! Bra jobbat!
Fantastiskt!
Glory, halleluja! Vi gjorde det!
Hallå!
- Hallå där! Hallå, unga dam! - Trevlig ung man.
Hallå där, mina herrar! Hallå!
- Vad sägs om det? - Skynda på. Ni kommer för sent.
Skynda på!
Välkommen, Miss Earhart!
Försiktigt, Morgan. Du har värdefull last!
Så där ja, vackra tös. Var försiktig.
- Välkomna. - Tack.
Är det en irländsk tradition att väkomna nyanlända med sång?
Det vet jag inte. Det här är Wales!
Bill, titta!
Är ni nästa flickor som ska bli piloter?
- Vad? - Det känns underligt
Vi har inte haft ett ögonblick ensamma. Bara vi två.
Miss Earhart, ett uttalande för the Times?
- Vi är så stolta över dig! - Vi älskar dig, Amelia!
Amelia! Inte i regnet!
Jag flög över Atlanten!
- Stilla så. - En lista på bilder de vill ha.
- Har du smuts i ansiktet? - Du menar nog mina fräknar.
- De sitter i hyn. - Jag gillar dem inte.
Mycket heroiskt. Tänk Lindbergh. Lady Lindy. Det kallar de dig nu.
När jag ser tillbaka på flygningen tänker jag på två frågor jag ofta-
-fått den senaste tiden: "Vart ska ni härnäst?"-
-och "Vad hade ni på er?"
Påskrift för Lucky Strike. Jag skrev texten själv.
Vad står det? "Jag röker inte, men det borde du"?
Nej, det står att Lucky Strike var de enda cigaretterna ombord på Friendship.
Vilket är sant. Jag gömde dem under sätet.
Kanske sant, men vilseledande. Varför skulle jag underteckna det?
Så att Bill och Slim får lön.
Amelia Earhart, den enda kvinnan som flugit över Atlanten
kan inte hålla fötterna på jorden.
Förläggaren George Putnam har gett henne i uppdrag
att skriva en bok om sina flygäventyr.
- Tack, killar! - Varsågod, Miss Earhart.
Du hade inte behövt hämta mig.
Du har en klänning, hoppas jag.
- Det är bara en collegeklass, George. - Nej, nej. nej.
Nej, du måste ta varje framträdande på allvar.
Man vet aldrig vad det kan leda till.
Sagt av en som vet.
- Vad var det för? - Lycka till? 212 00:25:55,019 --> Vad hände med att lyfta hatten och hålla tummarna?
Jag är rädd att jag kommit ifrån det nu, vare sig du vill eller inte.
Jag tror jag gillar det.
Vad sa er mor när hon fick veta att ni flög över Atlanten?
Hon skickade ett telegram och gratulerade-
-och att hon nästa gång ville sitta bredvid mig i kabinen.
Hur kändes det att flyga över havet? Var ni rädd?
När jag såg ner på havet,
såg det ut som himlen.
Som om himmel och hav var samma sak.
Det kändes som när jag flyger uppåt, mot solen.
På nåt sätt som om jag fördes,
till en trygg, vacker plats, där allt är enkelt.
Godnatt, Amelia.
Dansa med mig, George.
- God dag, Elinor. - Mr. Putnam.
Stig in.
Amelia.
Miss Smith. Jag har följt er karriär med stor beundran.
Miss Earhart, ni är så inspirerande.
Jag blir aldrig trött på att läsa om er.
Det sägs att ni får 500 i veckan på er föreläsningsturné.
- En bra vecka. - En dålig vecka.
Beror på om man vill ha verkligheten eller det som säljer.
Jag underskattar inte säljvärdet.
En sextonårig flicka som får rubriker-
-när hon olagligt flyger under East Rivers fyra broar.
Ni verkar inte behöva mycket hjälp med att sälja själv.
Faktiskt, Mr. Putnam, hoppades jag-
-att ni kunde göra detsamma för mig som för henne.
- Vilket är ert främsta mål? - Att ta Amelias plats som pilot nr. 1.
- Vill ni ha ett tips? - Ja tack.
Om jag lyssnade på alla som sa att det var omöjligt
skulle jag aldrig flyga.
Låt inte någon styra er.
- Alla är här. - Tack
Så trevligt att träffa er.
- God dag. - God afton.
- God afton, Miss Earhart. - Fantastiskt party.
Amelia, det här är Gene Vidal.
Amelia Earhart, aviatrisen. En av Georges vänner.
- Hur står det till, Miss Earhart? - Bra, tack, Mr. Vidal.
Jag har förstått att ni skriver en bok om er atlantresa-
-under ledning av er magister.
- Ja. - Trivs ni här i Rye?
Jag måste säga, att det inte är mitt rätta element.
Avståndet mellan den här världen och den jag kommer ifrån
är lika stort som mellan solen och månen.
Teorin om att "motsatserna dras till varann" är alltså...
- Rena smörjan. - Rena smörjan.
- Varifrån kommer ni? - Kansas.
- "Rena smörjan", ett Kansasuttryck? - Jag antar det.
Public relations. Ett nytt område, helt nytt.
Det är varken publicitet eller marknadsföring.
Miss Earhart. Får jag kalla er Amelia?
Vi är från olika världar, men har mer gemensamt än du kan tro.
- Så? - Ja, jag är lärare,
vid West Point, det är sant, men ändå lärare.
- Vad undervisar du i? - Flygning.
Hör på, Amelia...
Det här är första gången jag sett dig få tunghäfta.
- Vad är det? - Gift dig med mig.
- Vad? - Jag vill gifta mig med dig.
Jag vill inte gifta mig, George. Jag är inte en sån som gifter sig.
Kan du inte se oss börja ett nytt liv tillsammans?
Käre George. Bara jag kan göra mitt liv meningsfullt.
Jag tror inte man kan få mening i livet på egen hand.
Bara när man delar det med någon. Låt mig dela mitt liv med dig.
Låt mig försöka ge dig allt du vill ha.
När jag var liten och fyllde sju-
-fick jag en jordglob av pappa.
Jag satt i timmar och snurrade sakta på den-
-och läste namnen på alla främmande, fjärran platser.
Marocko. Spanien. Etiopien.
Drömde att jag en dag skulle åka till de där platserna-
-som en vägfarande, en resenär, en vagabond.
Jag vill vara fri, George.
Fri att vara en vagabond i luften.
- Jag hjälper dig nå dit. - Tack.
Hej!
Ge mig kameran.
Jag är ute på mitt strålande äventyr och flyger runt världen.
Inga gränser, bara horisonter.
Bara frihet.
Käre G.P., Du måste förstå min tvekan att gifta mig,
känslan av att jag då skulle förstöra mitt flygarliv,
som betyder så mycket för mig.
I en sådan förbindelse kanske jag måste ha en plats,
där jag kan vara för mig själv då och då,
för jag garanterar inte att jag
kan stå ut med begränsningar ens i en lockande bur.
"I vårt liv tillsammans,
"tänker jag inte kräva något medeltida trohetslöfte av dig-
- "inte heller kan jag betrakta mig själv på samma sätt bunden till dig.
"Jag måste fordra ett grymt löfte.
"Att jag får gå om ett år, om vi inte blir lyckliga tillsammans."
Bara du, min kära Amelia,
kan säga något så grymt till mig
och ändå få mig att vilja vara med dig.
För alltid.
Amelia, lovar du att älska, ära och lyda denna man...
Ursäkta mig, sir? Kan vi backa lite?
Kärlek, javisst, om den är berättigad. Ära, samma sak.
Lyda kan jag inte lova under några omständigheter,
men brudgummen inser det.
Var snäll och ta bort "lyda" från bönen-
-så vi kan knyta ihop det här innan bruden rymmer.
Jag förklarar er härmed äkta makar.
Det första flygderbyt för kvinnor,
en tävling från Santa Monica till Clevelnad.
- Ja, det är bra. - Vad är nu detta?
Senaste nytt. Herrarna som arrangerar Derbyt
ska just berätta att tävlingen måste sluta väster om Klippiga bergen.
Absurt. De tar bort halva sträckan.
- Hur tänker de? - De tror det blir dålig press-
-när ni flickor börjar krascha i Klippiga bergen.
Hur vågar de? Jag ska byta ett par ord med de här herrarna.
Vänta, vänta. Nej, nej. Kom hit och gå med mig.
Jag tror det skulle gagna kvinnliga flygare överallt om Amelia vann derbyt.
Publiciteten skulle placera er alla däruppe med killarna.
Jag kanske vinner tävlingen själv.
Du vinner inte om planet inte klarar slutbesiktningen.
Och jag kan förutspå att det inte gör det.
- Det är ett hot. - Nej. En förutsägelse.
Amelia är den som sa att jag inte skulle låta någon rubba mig.
Ja, hon menade nog mig.
- Hon uppfattar inte mig som ett hot. - Visst gör hon det.
Men hon bryr sig inte.
Killarna ska få veta, att vi inte ändrar vår sträcka!
Vi ska segla som örnar över de där bergen.
Jag är ytterst lojal, Elinor.
Det här är vad min lojalitet kräver.
Lady Lindy själv, Amelia Earhart!
Klart!
Amelia Earhart organiserar en tävling för kvinnliga piloter.
9 städer på 9 dagar.
Tragedier händer och störtningar inträffar längs vägen.
Tävlingen fortsätter. Tusentals är där för att bevittna-
-när de närmar sig mållinjen.
Här kommer de, gott folk.
På första plats, Louise Haden från Bentonville, Arkansas!
På andra plats, Gladys O'Donnell från Long Beach, Kalifornien.
Tredje plats går till Amelia Earhart, Atchison, Kansas!
Hur känns det att sluta som trea?
En seger för en kvinnlig flygare är en seger för mig.
Jag vill också gratulera Louise Haden-
-och tillkännage att vi har bildat en organisation
-för att stödja kvinnliga flygare.
99 kvinnliga flygare har anmält sig, så vi kallar den 99:orna.
Och vi kommer att flyga för evigt!
-George? Jag har tänkt. - Ja?
- Jag vill flyga över Atlanten. - Det har du redan gjort.
Som passagerare. Det räknas inte.
Jag vill flyga solo.
Det är fem år sen Lindbergh.
- Ingen har gjort det solo. - 14 har dött vid försök.
- Jag klarar det. Det vet jag. - Och om du inte gör det?
Hellre en grav i vattnet än fortsätta leva som lögnare.
Vad är det för fel på det? Jag blev mycket framgångsrik på det viset.
Amelia Earhart visar upp
sin flygskicklighet och äventyrssjäl.
Och nu har hon föresatt sig att klättra till nya höjder
i sitt andra försök att flyga över Atlanten.
Inte längre passagerare, nu gör Miss Earhart det ensam.
Fortfarande sömnig?
Jag tar en lur på vägen.
Det fina med soloflygning är att ingen väsnas.
- Har du pengar? - Nej.
Hela 20?
Jag lade ut våra pengar på biljett till atlantbåten. Tänker hämta hem dig.
De betalar inte tillbaka.
Var snäll och gör din del.
Det ska jag.
Okej, vi ses.
Gör startbanan redo.
Vi ses.
För närvarande klart väder över Atlanten-
-vi håller ett öga på ett oväderssystem söder om rutten.
Det var en natt med stjärnor och tropisk skönhet.
Stjärnorna hängde utanför, så nära att man kunde röra dem.
Om Lindbergh gjorde det, så kan du.
Inget livstecken från Miss Earhart än, Mr. Putnam, sir.
Om hon håller kursen bör månen vara med henne resten av vägen.
Väderutsikter kommer varje kvart från Kemble.
Le Bourget-flygplatsen, Frankrike.
En galax av press, sympatisörer liksom ambassadörer,
har samlats här i Paris, förväntansfulla inför det historiska ögonblick
när Amelia Earhart ska landa, där Lindbergh gjorde det för några år sen.
Världen väntar medan Amelia flyger solo över Atlanten.
- Jimmy, titta på det där. - Vad är det du ser?
Ursäkta mig, sir. Var är jag?
På Gallaghers betesäng. Var skulle ni vara?
När jag gav mig av, var det mot Paris.
Ni missade, förstår ni. Det är därborta.
Hej, får!
- Ja. - Miss Earhart är framme, sir.
- Hon har landat på Irland. - Underbart. Underbara nyheter!
Resans slut. Här är hon, frisk och kry på en bondgård på Irland-
-efter att ha genomfört den första kvinnliga flygningen över Atlanten.
Och där är det lilla planet med vilket hon slagit alla rekord.
Bra gjort. Bra gjort.
Första bilderna av Amelia Earhart! Massorna trotsar regnet för att se.
Miss Earhart lägger en krans på den okände soldatens grav.
Träffa Mrs. Putnam, som flög över Atlanten.
Tagning!
Ni är på semester med Amelia Earhart-bagage.
Res längs Nilen, månsken...
Förlåt, men jag kan inte säga det här.
Jag låter flygningens frihet sätta touch på min kläder!
Eastman Kodak kameror. Res över världen, bevara era minnen.
Den andra som flyger solo över Atlanten,
- och den första som gör det två gånger. - Bara ståplats kvar, bra.
14 timmar och 54 minuter.
- Stannar du över det här? - Nej, jag kan inte.
Jag måste träffa artikelredaktören på Post-
-och sen organisera fotograferingen av de nya bagageprodukterna.
- Vad är det för fel på dig idag? - Jag hoppar genom ringar här-
-som en vit häst på cirkus. Det är felet.
Enda sättet att finansiera din flygning-
-är att tjäna nog med pengar för att finansiera din flygning.
- Amelia Earhart! - Gå ut dit.
Tack så mycket.
-Snälla, Miss Earhart? En autograf. - Snälla Miss Earhart.
Miss Earhart?
- Vad heter du? - Gore.
- Vilket ovanligt namn. - Jag vet. Jag gillar det inte.
Hans mors fel. Hon var en Gore, med rötter till till kolonialtiden.
- Måste jag vada igenom det där? - Ni har två Vidal-män som skydd.
Ni är så mycket sötare än på bild.
- Tack så mycket, men...
Har ni hört från Lindbergh? Vad sa han?
- "Bra gjort." - Ska ni skriva en ny bok?
Om min man har nåt att säga till om.
Ta min hand. Kom, Gore. Vi kan föra Miss Earhart i säkerhet.
- Den där kvinnan hade rätt. - Ursäkta?
Jag kände likadant när jag först träffade dig.
Du är mycket sötare än på bild.
Allt verkar så dumt med tanke på vad som händer därute.
Männen, alla dessa familjer.
Varför har jag fått så mycket?
Du har förtjänat rampljuset. Njut av det.
Det kommer att gå bra. Bara var dig själv.
Jag är inte säker på vem det är längre.
Hon är den där flickan från Kansas som säger "smörja".
Högt ärade dignitärer från världens alla hörn,
res er och välkomna Miss Amelia Earhart,
ärad gäst hos President Roosevelt och Amerikanska pilotförbundet.
En skål för en pilot i världsklass,
som vid 15 års ålder var den yngsta kvinnan i världen att flyga solo.
I år är hon Årets Kvinnliga Pilot.
En skål för Elinor Smith, en inspiration för oss alla.
Er make uppmuntrar er att flyga över Atlanten.
Min make skulle inte vilja att jag flög till N Street.
Så han har faktiskt inte förbjudit er?
Franklin förbjuder inte.
Han tycker bara att det är slöseri med min värdefulla tid-
-eftersom jag inte har råd att köpa ett plan.
Fel Roosevelt blev vald.
Jag frågade om flyg, men han har inte beslutat om uppbyggnaden än.
Det kan ligga under handelsdepartementet.
Jag tror uppbyggnaden är mindre viktig än mannen som ska sköta det.
Ursäkta, jag hörde inte. Jag saknade orden "eller kvinnan"?
Det här kan vara ett av de sällsynta ögonblick,
då den bäst lämpade kandidaten visar sig vara man.
- Är det ett namn jag vet om? - Gene Vidal.
Jag älskar undantaget som bekräftar regeln.
Hur känns det att flyga på kvällen?
Så där ja, mina damer och herrar, champagne.
Champagne för att skåla för rikets första dam.
Lägg händerna på ratten!
Det är dubbelkontroll. Ingen får nånsin veta.
Och nu, mina damer och herrar, vill jag skåla för er.
Å, herregud!
God natt.
Jag kommer aldrig nånsin att glömma den här kvällen.
- Hon verkar helt tagen av dig. - Och vice-versa.
Å andra sidan blir en massa människor tagna av dig.
Om du menar Gene, vilket jag vet att du gör-
- kan jag rekommendera honom, som chef för Aeronautics Branch.
- Hur gick det? - Hennes mans beslut, men jag hoppas.
Gene har turen att ha dig i sin hörna, Amelia.
Han hjälper mig, och jag hjälper honom.
Transkontinental trafik var för ambitiöst.
Alltför många skutt, alltför tufft för damerna.
Men pendeln Washington, New York, Boston,
det tror vi är framtiden.
- Åker du dit med oss? - Varför skulle ni ha mig med?
Därför att du är Amerikas mest berömda kvinna.
Du vet, jag kan se det nu. Dig på affischen med Gene,
en legendarisk idrottsman, 2 grenar i Olympiaden,
en toppilot som härskar i luften för Roosevelt när han vinner.
Tack, Paul. Jag tror du övertalat mig att låta bli.
- Får jag fråga dig nåt? - Kvinnan därborta.
Hon är vacker.
Du är den enda kvinnan jag känner, som pekar ut andra vackra kvinnor.
Vackra ben, inte som mina.
Nej, jag är säker på att det inte är sant.
- Är det därför du har byxor? - Nej.
Och hela tiden trodde jag att du bara ville vara en av killarna.
En gång kanske, men inte längre.
- Var det Amelia Earhart? - Sjätte våningen, tack.
"Amelia säger: "Det är snabbare att flyga."
"Miss Earhart anser flygplan lika säkra som bilar"
"Flygdrömmen blir allas verklighet."
"Amelia Earhart - Gene Vidal startar pendeln."
Jag kunde inte vänta på ditt besök den här helgen.
Lewis. Lewis.
Hjälp! Tiger, tiger!
Å. Tapeten.
Jag kommer, Gore.
Det är okej.
Vet du varför jag tapetserade rummet så här?
Nej. Men jag önskar du låtit bli.
För att jag är mycket rädd för djungler.
Så när jag känner mig orolig för det,
-prövar jag mitt mod genom att gå in i det här rummet-
och låtsas att jag är i den djupaste, mörkaste delen av Afrika.
I en djungel så tät, att jag inte kan se himlen ovanför.
Och jag känner mig med ens bättre-
-för att jag sett min fruktan rätt i ansiktet.
- Miss Earhart? - Ja?
Kan ni vara snäll och gifta er med min pappa?
Då kommer jag aldrig mer att vara rädd för nånting.
Jag är redan gift med Mr. Putnam.
Varför kan ni inte vara gift med Mr. Putnam och min pappa?
Jag fick ihop en månad i Europa.
Måste ordna med en del utländska licenser, öppna nya marknader.
- När åker du? - Jag vill du ska följa med.
- Jag vet inte hur jag ska kunna. - Jag har talat med sponsorerna.
De kan tänka sig att byta ut några förläsningsdatum bara för vår skull.
Det är inte bara det. Det är mitt arbete på pendeln.
Jag har just börjat som konsult på Genes Aeronautics Branch.
Normalt skulle jag oroa mig för att lämna dig ensam här,
men jag antar att det inte blir nåt problem, eller hur?
Vad försöker du säga?
Gene, här i vårt hus, när jag är här-
-är en sak. När jag inte är här-
- det klarar jag inte. - Jag förstår.
Jag klarar det inte.
Hallå?
Jag hittade nåt du skrivit.
Mycket vackert.
"Att röra vid din hand och se ditt ansikte idag är glädje.
"Din flyktiga närvaro i ett rum erinrar om stjärnorna-
-"vars blickar såg oss där vi låg.
"Jag ser dig i den böljande folkmassan och ser åter stjärnorna-
-"som en varm kväll lånade oss för länge sen.
"Vi älskade så då, vi älskar så nu."
Tack så mycket för att du skrev det där.
Fastän jag aldrig sett det
Då...
George?
George.
Tack.
Hur står det till?
Jag undrade om du undvek mig eller...
Bara mycket, mycket upptagen.
Jag reser till Indiana.
Elliott vill att jag ska bygga en Yrkesinstitution för kvinnor där.
En underbar idé, särskilt nu.
- Varför just nu? - Läser du inte tidningarna?
- Bara om jag blir tvingad. - Någon borde göra det.
Alla säger att du gjorde vansinnigt farliga soloflygningar
för inget annat ändamål än publicitet, dvs. pengar.
De kritiserar också alla dessa produkter du puffar för.
Så tanklöst av mig att göra det i ett samhälle-
-där ingen annan vill tjäna pengar, inklusive det här företaget.
Om folk såg dig som Lady Lindy, Amerikas älskling i luften,
makan, modern, dottern de alla önskar att de haft, skulle vara fint.
- Tack för tipset. - Tack för att du inte hugger tillbaka.
Jag har bestämt mig för att sluta som din konsult för Aeronautics Branch.
Hopkopplingen av våra namn gör bilden av mig mer skada-
-än allt annat tillsammans.
Och du av alla borde veta att allt jag gör,
gör jag för att kunna flyga.
Och jag vill flyga den där vackra fågeln så långt den kan bära mig.
Jag ska flyga jorden runt, Gene.
- Det går inte. - Men jag tänker försöka.
Och jag reser hem. Till George.
Det kan du inte mena.
Vi tävlar till New York City.
Tänker du avslöja din överraskning eller måste jag ta till våld?
Det är precis det jag vill.
Kom igen, G.P., berätta.
Om du menar allvar med det där jordenrunt-snacket,
skulle det passa bra med ett flygplan att flyga i.
Bortsett från att det måste vara en Electra, och de kostar-
-36,000 dollar, med generös rabatt från Lockheed.
- Det kunde lika gärna vara en miljard. - För att inte nämna 36.000 till-
-för att få det modifierat och klart.
Och din överraskning är att du rånat en bank?
Nej, ett universitet faktiskt.
Jag övertalade Ed Elliot att stifta-
-en Amelia Earhart Fond för Aeronautisk Forskning vid Purdue.
Jag föreslog en budget på 80,000-
-till ett passande flygande laboratorium.
Electra?
- Din Electra, Amelia. - George!
En sak bara. Förvaltarna och donatorerna måste också vara med på skutan.
Det är mitt jobb. Jag ska hålla en serie föreläsningar...
Nej, inga fler hästar, inga fler ringar för min Amelia.
Tack, George.
Även om ni inte bryr er om i fall hon lever eller dör,
kommer hennes död inte att vara bra flygande kvinnor-
-eller er nästa kampanj. - Men om hon inte dör?
Tänk om hon far runt klotet och det blir bra för alla?
Närmaste land väster om Hawaii är utom Electrans räckvidd.
- Hon tankar i luften. - Hon kan inte flyga bra nog.
- Hon tar större risker. - Ja. Var inte så stolta över det.
Jag förstår riskerna, killar.
Jag har studerat rutten. Vad har ni kommit fram till?
Howland Island, halvvägs mellan Honolulu och Nya Guinea.
Den har inga höjder, inga träd,
knappast någon vet om den existerar.
Den skulle vara nästa omöjlig att upptäcka från luften.
Den är liten, som ett sandkorn inom tusentals kilometer ingenstans.
Om du missar den här ön, har du slut på bränsle och 125 mil kvar.
Men jag har Fred Noonan, bästa navigatören av alla.
Hon tar med sig Fred hela resan.
Jag slutar vara så självsäker beträffande solo.
Säkerheten först?
Du har alltid satt Amelias säkerhet främst.
Och för det är vi båda tacksamma.
Stannar du på kvällsmat.
- Jag skulle vilja, men jag måste tillbaka.
Säg hej från mig till Gore.
Ge honom den här. Han kan följa tidszonerna.
Han saknar dig.
Han förstår faktiskt inte.
Klarar den nya packningen specifikationen, Jim?
- Allt är okej, Miss Earhart.
- Hej, Fred. - Frun.
- Kul att se dig. - Och dig.
- Tack.
- Håller jag måttet?
Jag fick veta att jag inte klarar tankning i luften.
Du måste ge dig tid, lära dig tekniken.
Trots det, 20% chans att det funkar, 20% att du störtar,
60%, att du inte får i bränslet, och då är du rökt i alla fall.
Bättre odds att hitta den där ön?
Hur vore det med 100%?
Även med molntäcke?
Pan Am berättade för dig att jag är den bästa flygnavigatör de sett.
- Det gjorde de. - Nån sa att jag hade alkoholproblem.
Vilket har stor del i att vi är här, eller hur?
Alla kan säga att inget har hindrat min arbetsförmåga.
Vi kommer att leta efter en ö, mindre än 3 km lång-
-med ingenting högre än 5 meter. Det är det vi ska leta efter.
Jag skulle leta efter koordinater på kartan.
Hur kan jag förlora?
Amelia Earhart lämnar Oakland på väg till Honolulu,
och beger sig ut på den farligaste flygbedriften någonsin:
en resa runt jordens midja.
- Ett leende för dem därhemma i USA? - Miss Earhart, se hitåt.
- Tack. - Tack.
Ta hand om henne, Fred.
Ett stort leende, Miss Amelia!
Du vet att vi har så mycket bränsle, att det är omöjligt att lyfta.
Mycket säkrare än att flyga.
Vi behöver tillräckligt för en tredje sökning efter Howland-
-när vi missat den de första två gångerna.
- Bra tänkt.
Ett till, Miss Earhart.
Här, Amelia!
Lycka till, Fred! Lycka till, Amelia!
Klar!
Nej!
- Allt okej? - Bra att slå av! Du räddade oss!
Kom igen, Fred!
Höger motor, höger motor Spruta här, på undersidan.
- Vi behöver tetraklorid här. - Pyren, pyren.
Sam, se till att du får en bild.
Se till att du får en bra bild på deras ansikten!
Vänd upp det. Okej, sätt igång.
"Jordenrunt-försök får plötsligt slut."
"Katastrof släcker aviatrisens hopp. Kollapsat landningsställ är syndabock."
"Earharts kyla räddar liv ombord."
Jag ska gottgöra, G.P., det svär jag på.
Jag ska få tillbaka pengarna och mer, jag lovar.
Bokförsäljning, föreläsningar-
-den här flygningen håller oss igång tre år till.
- Kanske. - Nej, den gör det, jag lovar.
Vår försäljning, våra priser kommer att fördubblas.
Nu vet de hur farligt det är. De tog det för givet.
- De tyckte jag var kompetent. - Här.
Jag menade, kanske...
- Vi kanske bara kan stoppa det. - Du menar efteråt?
Eller till och med nu.
Så min sorti blir en löjlig krasch-
-och och jag år dra mig tillbaka från ett världsberömt försök-
-att göra nåt som ingen gjort förut.
- Vi skulle bli ruinerade på köpet. - Ja.
- Vi skulle inte ha nåt kvar. - Det är sant.
Och det skulle jag klara.
Därför att du är en idiot.
Tur för dig.
Och om det inte är nåt som jag behöver visa världen?
Om det är nåt jag behöver visa för mig själv?
Jag har faktiskt inget val. Jag måste vända på rutten.
Jag får möta stormar i Västindien, monsuner i Afrika.
Ja, men du flyger till Howland sist.
- När jag är tröttast. - Ja.
Så jag tänker inte bli trött.
Hur ser schemat för planet ut?
3 veckor. Det blir så gott som nytt. Vi har fantastisk personal här.
- Den bästa som pengar kan... - Pengar kan köpa.
Alla bortslösade pengar som inte kommer tillbaka.
Du stängde av motorerna.
Det skulle ha kostat mer med ett utbränt plan.
För att inte tala om en uppbränd pilot.
Jag tog i för häftigt.
Planet var för tungt, jag skulle använt mer roder i stället för gas...
Det är bara pengar.
Vi reder ut det här. Det gör vi alltid.
Har ni funderat på, Miss Earhart, att er entusiasm som pilot-
-är större än er fömåga, vilket framgick av katastrofen i Honolulu?
Det sägs att ni är dumdristig, mer berömdhet än pilot.
Entusiastisk.. Ja.
Dumdristig? Aldrig i livet.
Jag är flygare och ägnar mig åt min passion, det är allt.
Tack! En framtidsflygare!
- Du kan göra det, Amelia! - Mr. Noonan, här borta!
Vi älskar dig Amelia!
Hon ska flyga jorden runt,
-4000 mil över Sydatlanten-
-över Afrika, Indien och över det vida Stilla havet...
Kommer ni att sluta med långdistansflygning efter den här-
-flygningen jorden runt, Miss Earhart?
Inte så länge jag har liv i kroppen.
Alltid redo för ett nytt äventyr.
Fred, ge oss ett stort leende!
- Kom tillbaka till mig. - Alltid.
- Skynda på, kom igen! Skynda på! - Miss Earhart! Bara en bild till!
Miss Earhart, här borta! Miss Earhart!
Vi ses.
Ett sagoland av skönhet låg nedanför och omkring mig-
-så vackert att det kunde dra en pilots uppmärksamhet från uppgiften-
-att föra ett plan ut från det där stora, höglänta tefatet-
-och över bergen som utgör dess kant.
Vad är det här?
- Alltihop är lera. - Det är vackert.
Som att arbeta med dig.
Kom igen, Amelia.
- Amelia Earhart har nått Calcutta- - Pappa! Pappa! En bulletin!
-men häftigt regn håller henne för tillfället på marken.
Hon fortsätter till Bangkok, sedan Papua New Guinea-
-innan det bär av västerut till det slutliga målet, Kalifornien.
- Vi borde sticka, Fred. - Kom igen! Du tänker väl inte lyfta?
Det blir bara värre.
Vi kan bli fast här i dagar, veckor.
Det är bara 110 mil till Bangkok, det är ljusare där.
För att komma så långt i monsunen skulle du behöva Guds hjälp!
- Chai? - Tack.
Kom igen, Fred.
Tror du vi borde vända tillbaka?
Nej. Jag tror vi aldrig skulle gett oss av.
- Hej, Joan. - Hej, Frances.
Du ser slagen ut, tjejen.
Lustigt, du är tipp topp.
Varför sover du inte ett par timmar?
Kan lika gärna hålla dig sällskap.
- Jag har några bra flyghistorier. - Tack.
Du och gamle George. En rörande kärlekshistoria.
En ärlig, om jag så får säga.
Jag undrar om den är ärlig nog för George.
Om du menar Gene, så är vi inte tillsammans längre.
Inte på det viset. Inte på länge.
- Tror du inte jag älskar min man? - Jo, faktiskt.
På ett särskilt sätt.
Men du ogillar hur jag lever?
Absolut inte. Det är precis som jag. Som de flesta killar jag känner.
Vilket betyder?
Killar älskar sina fruar, sina flickvänner.
Det betyder inte att de utnyttjar-
-ett tillfälle.
Kom till poängen.
Jag tror jag gjorde det.
Allt du behöver göra är att dyka upp i morgon-
-dyka upp nykter och ta mig till Howland Island.
Redo, frun.
Tack.
Lust att gå ut och röka?
- Jag röker inte. - Eller nåt?
- Earhart här. - Putnam här.
Du borde sova.
Du borde arbeta.
Jag har hand om ett stort äventyr. Jag är en mycket viktig kille.
Du sa att jag var stjärnan, och du skulle vara i närheten-
-ett stoftkorn i min stjärnbild.
Jag skämtade, men jag bjuder på det.
Jag är i Honolulu den tredje-
-och med dig i Oakland den 4 juli, okej?
Låt mig inte vänta.
Skulle jag inte våga.
Hur mår Fred? Nykter?
Jag skickade mina filmer för att lätta på planet.
Du skulle inte sälja en försäljare, eller hur?
Fred mår bra. Han beräknar bränslet medan vi pratar
Så vad är det jag hör i din röst?
- Dricker han? - Jag klarar det.
Okej, ställ in. Ställ in nu.
Nu, Amelia. Jag menar det. Nu.
Jag klarar det.
Efter den fjärde åker vi hem.
Var är det?
För mig? Där du är?
Jag kommer att trivas där.
Det är nog bäst, eftersom det här blir min sista flygning.
Om du envisas.
Jag älskar dig.
- Borde jag låta dig gå nu? - Nej, aldrig.
Jag går och säger till världen att du är på väg.
Vi ses-
-min älskling.
Vi ses, älskling.
Ser ut som om hon är klar att ge sig av.
Kanske lättare att skjuta mig.
Lätt bagage betyder allt.
Har du plats för 90 kg skitstövel?
Ursäkta så mycket, frun.
Det är bra, allting.
Har du fyllt andra sidan?
Bara för en månad sen var jag på Stilla havets andra strand-
-och såg västerut.
Den här morgonen ser jag österut över Stilla havet.
Under dessa snabbt svunna dagar, som kommit emellan
-har vi lagt hela världen bakom oss-
-utom denna vida ocean.
Jag blir glad när vi lagt den här riskfyllda navigeringen bakom oss.
- Mr. Balfour, kom, över. - Mr. Putnam.
Motvinden var starkare än de trodde när de lyfte.
Jag räknade på bränsleåtgången. Det kostar dem 9%.
9%.
King How Able Queen Queen. Hör ni mig?
Mr. Putnam, jag når dem inte, sir.
Jag har försökt både med röst och morsetecken.
Nej, glöm morse. De tog inte med mottagaren.
Fortsätt med röst. Ni får kontakt.
Lediga, matrosen.
Kursindikatorn? Hur länge har den stått på?
Batteriet är dött.
Itasca, detta är Earhart. Vi är cirka 30 mil bort.
Mulet. Över.
Det är hon, på 3105.
Hon sa "molnigt och mörkt".
Itasca, detta är Earhart.
Mulet. Över.
Vi tar emot er signal. Var god och bekräfta vår.
Er position och beräknad ankomst Howland? Över.
Itasca, det här är Earhart. Kan inte höra er, över.
Earhart, detta är Itasca. Mottog ni sändningen?
King How Able Queen Queen. Bekräfta våra signaler med nyckel.
Var god bekräfta. Över.
Hon har problem med röstöverföring. Fortsätt med morse.
Itasca, detta är King How Able Queen Queen.
Har inte kunnat ta emot er via radio.
Kan inte pejla er.
Om ni kan höra detta, så pejla in oss.
Earharts signal, styrka 4.
Var god pejla in oss och rapportera om en halvtimme.
Vi gör oväsen i mikrofonen. Vi är cirka 16 mil bort.
- Över. - Hon måste stanna kvar längre.
Kontakt alltför korta stunder, omöjligt att pejla.
Hennes morsemottagare är kanske död.
King How Able Queen Queen. Detta är Itasca.
Får inte kontakt på 3105. Var god sänd på 500.
Eller vill ni pejla in oss? Över.
Interntelefon övre däck. Dubbelkör skorstenen.
O'Hare till övre däck. Övre däck, kom.
De borde kunna se det på 3 mils avstånd, minst.
Itasca, detta är King How Able Queen Queen.
Vi måste vara nära, men vi kan inte se er.
Bränslet tar slut. Har inte kunnat ta emot er via radio.
Vi flyger på 400 meter. Över.
Vi tar emot er och sänder på 3105 till 500 hela tiden. Över.
Itasca, vi cirklar men kan inte höra er. Över.
King How Able Queen Queen, detta är Itasca. Er signal är stark.
Tar ni emot detta? Över.
Itasca, detta är King How Able Queen Queen.
Vi tog emot er signal, men kan inte pejla er.
Var god pejla oss och och svara med röst på 3105. Över.
Er signal mottagen okej.
Det är omöjligt att pejla in 3105 på er röst.
Skicka längre meddelande. Över.
En rapport har kommit in från fartyget, Mr. Putnam.
Herregud.
Miss Earhart har till slut tagit emot signaler från Itasca.
Håll oss på 7500. Det är hennes enda bekräftelse.
Ni har fått hennes signal, för tusan. Och kursindikatorn?
Cipriani rapporterar att batteriet är dött, sir.
Den var på hela natten, så vi kan inte spåra henne.
King How Able Queen Queen till Itasca.
Earhart, var god och kom in på 500?
Vi sänder hela tiden på 7500,
och vi kan inte höra er på 500.
Trots ideliga försök har USS Itasca ingen kontakt med Amelia Earhart.
Kom igen.
King How Able Queen Queen till Itasca.
Vi har position 157-337.
Vi flyger i nord-sydlig riktning.
Vi hör er. Vi hör er. Tar ni emot oss?
Earhart, detta är Itasca. Tog ni emot sändningen?
Itasca till Earhart, kom in, tack.
Allt det där jag aldrig sa under så lång tid,
blicka uppåt, det finns i mina ögon.
Alla har oceaner att flyga över. Så länge man har hjärta därtill.
Är det hänsynslöst? Kanske.
Men vilka gränser finns för drömmar?
Amelia Earhart och Fred Noonan försvann någonstans-
-över Stilla havet den 2 juli, 1937.
USA:s regering igångsatte det största räddningspådraget-
-i historien, men inga spår efter Electran hittades.
Amelia Earharts öde har fängslat världen i generationer.
Jag tänker på de händer jag hållit-
-de platser jag sett,
de vidsträckta länder vars lera lagrat sig under mina skor.
Världen har förändrat mig.