Godmorgen. Om mindre end 48 timer-
- vil menneskeheden indlede sin første rejse for at lande på månen.
Vietnam-krigen skaber spændinger, men verdens øjne er på Cape Kennedy-
- hvor mandskabet arbejder i døgndrift på at forberede Apollo 11 på opsending.
Efter fire dage vil Neil Armstrong og Buzz Aldrin-
- sætte fod på månen sent søndag aften den 20 juli.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv
Quang Nam-provinsen, Sydvietnam 14. juli, 1969
Er det ikke tid til lidt tørret kød, Joiner?
- Hvad fanden har han nu fundet? - Joiner?
Vores venner har vist efterladt en lille overraskelse.
- Godt gået. - Herligt. Tak, Joiner.
- Tak, Joiner. - Hvordan gør han det?
Sig, at Jane skal holde op med at bolle lærerne og sende næste pakke.
Bed hende sende ost på tube. Tak, Joiner.
- Fortæl historien færdig. - Hvor var jeg?
Du var i pariserhjulet med miss Ohio i en tiara og hele molevitten.
Selvfølgelig. Vi sad der og hun så på mig og jeg så på hende.
Da vi var øverst oppe, satte den sig sgu fast.
- Ja, de lader altid folk stå på. - Nej, den var død.
Et tandhjul røg af eller sådan noget.
Der sad vi, mig og miss Ohio.
Vi så ned på det smukke lys og fuldmånen lyste.
Det var en folkesamling under os.
- Ja, fortsæt. - Hun så mig i øjnene.
Stemningen var vildt ladet.
Pludselig røg skærfet af, hun hev lynlåsen ned og gramsede løs på mig.
- Sådan skal det lyde. - Jeg har prøvet hjulet 1000 gange.
- Hvorfor er det aldrig sket for mig? - Det er det også.
Men det var dine egne hænder.
Ikke grine. Det var ikke sjovt. Ikke grine.
Joiner. Hvad er meningen med nattevagten?
Minerne vil tage sig af dem, der sniger sig omkring.
Hovedkvarteret. Det her er Charlie 2. Vi vil have en stor pizza. Tjep.
Kom nu, det var sjovt. Ikke engang et smil?
Okay? Kan du ikke holde kæft?
Det er Charlie 2! Kontakt til fi! Kontakt til fi!
Begærer om assistance og retræte!
Lader om!
Åh, gud!
Pis.
- Er I okay? - Endelig!
- Hold dig vågen. - Vi lander nu.
- Landingspladsen er sikker! - Du skal nok klare dig!
Vi må af sted! På tre. En. To.
- Joiner! Er du okay? - Ja. Løft!
Løft!
Skudsikker? Fanden heller.
- Hvordan har Burns det? - De sender ham til Da Nang.
Hans tilstand skal stabiliseres og så skal han hjem. Er du okay?
Pis.
Det stemmer ikke.
Jo. Hendes breve og pakker kom ikke lige så ofte.
Men hun har haft eksaminer.
Universitetet er et stort skridt fra high school i Indiana.
Men det her? Det er ikke Jane.
Vi har altid haft vores plan.
- Tror du, der er en anden... - Sig det ikke.
Det gør mig ondt.
Hvad fanden skal jeg nu gøre?
Få en ny plan.
Hongkongs Internationale Lufthavn Kai Tak
Hør efter.
I ved, hvad I skal, men jeg vil gentage det.
Alt hvad I siger og gør påvirker os alle og hele vores land.
Husk det, mine herrer. Bliv fulde. Bliv forelskede.
Gør hvad I vil, men klokken otte om en uge skal I indfinde jer her.
Forstået?
- Jeg sagde: Forstået! - Ja, sir!
Træd af. Forsvind.
Første stop er Madam Wus. For en pris får man piger, sprut og logi.
- Det bliver vores base. - Ludere og sprut? Det lyder godt.
Så rekognoscerer vi og hvis der er bedre piger, skifter vi sted.
- Joiner må have en professionel. - Hvor fanden er han?
- For fanden da, Joiner. - Vi finder ham.
Gå I. Jeg henter Joiner. Han gør sig sikkert til grin i telefonen.
- Hallo. Hvad fanden laver du? - Jeg skal se Jane.
Hun er væk. Du kan ikke rejse fra krigen, fordi du savner din pige.
Du hørte Johnson. Klokken otte om en uge. Jeg kommer. Vi flyver gratis.
Det er ikke en spøg.
Jeg var så tæt på at dø. Det er en centimeter.
Jeg fik en ny chance og jeg vil ikke smide den væk i Hongkong.
Så i stedet vil du smide dit liv væk? Hvis du stikker af, er du færdig.
Kun hvis jeg ikke når tilbage i tide.
Du blev droppet. Det er surt og du er nedtrykt. Jeg beklager.
Men der er en million andre piger med de samme dele som hende.
Der er kun en Jane.
Hun er blot en pige. Jeg beklager, men du må høre det igen.
Hun vil ikke se dig mere.
Vi ses i næste uge.
Wright. Kom her.
15 sekunder. 12, 11, 10, 9...
Stol på mig. Du vil aldrig glemme, hvor du var, da de landede.
Må jeg få vinduespladsen?
Hvad laver du her? Jeg mener det. Du må stige af flyet.
Jeg kan ikke svigte min makker.
Hvis nogen skal klare det stunt, kan du bande på, det bliver mig.
- Det her er intet stunt. - Fyrene flipper ud, når de hører det.
Er du tørstig? Jeg er tørstig.
Tryk ikke mere.
En dag ad gangen. Det er sådan man overlever.
Ofte sidder man i baghold og man ved ikke, hvem der kan dukke op.
Man ved ikke, om det er ens sidste øjeblik.
Hvis jeg havde vidst, at det ville blive sådan her...
Oppe blandt skyerne med to af de smukkeste engle, jeg har set.
Så kunne de have beholdt deres purpurhjerter og bronzestjerner.
Det her er belønning nok.
Pligten kalder.
- Vi må tale senere. - Okay.
"Du har snakketøjet i orden, Wright."
"Hold op. Jeg tænkte, at min ven ville værdsætte nogle stewardesser."
- "Det er mig en glæde..." - Hun blev bange.
Blondinen eller brunetten?
Jane.
Det var nemmere at slå op end at bekymre sig for, om jeg skulle dø.
Når jeg viser, at der ikke sker mig noget, skifter hun mening.
- Vi har lige set folk... - Vi skal forloves, når jeg er hjemme.
Vi ville ikke ødelægge noget.
Men nu tror jeg, at hun nok behøver det.
Noget at holde fast i for at klare det alene.
Jeg vil fri til hende.
Mægtigt. Det er en strålende idé.
Mine damer og herrer. Apollo 11 har forladt jordens kredsløbsbane.
Jeg ved, at I sammen med os vil ønske dem lykke til.
Se. De har en statue af mig. Teglpikken.
- Fik du den? - Ja.
Ann Arbor, Michigan
Hvordan går det, smukke?
- Så ingen middag? - Rend mig, barnemorder.
Hvabehar?
Glem det.
Er det takken?
Hej, makker.
Gider du flytte dig?
- Er I det rigtige sted? - 215 Forest Street.
Jeg kan den adresse lige så godt som mit navn.
Det er fint. Studenter bør vide, at når de bruger Arbor Bank...
...så finansierer de krigen. - Må jeg trykke det?
Lad os gøre det.
Hvis I rekrutterer, er I gået forkert.
Nej, jeg leder efter Jane.
Der er ingen, der hedder Jane her.
- Vent lidt. - Jane?
- Var det for stærkt? - Dalton.
Hej, Janie.
Åh, gud.
Overraskelse.
- Åh, gud, hvor har jeg savnet dig. - Jeg har været så urolig.
- Tænk, at jeg holder om dig. - Hvad foregår der?
Jeg troede, at du var i Vietnam.
Pis. Det er typisk. Jeg er væk i ti minutter og går glip af alting.
Hej. Jeg er menig Micky Wright og det er min makker Dalton Joiner.
- Hvem er De, min skønne dame? - Jeg hedder Candace.
Godt at møde dig.
Joiner er kommet hjem fra Vietnam for at se Juniper.
Eller Jane, afhængigt af hvem man spørger.
- Juniper? - Burde I ikke hoppe i seng?
Tænk, at Juniper har en fyr i Vietnam.
Lad mig gætte. Du ser os og synes, at vi er fjenden?
Nej, slet ikke. Vi ved, at I er blevet snøret af Nixon-
- Kissinger og Westmoreland, ligesom resten af USA.
Det er ikke jeres skyld, at I er uuddannede.
- Hvabehar? - Uoplyste.
Hvis I ikke har været der, har I ingen anelse om, hvad krigen handler om.
Joiner og jeg har været der i seks lange måneder.
Vi ved, at krigen er langt ude. Måske blev vi snøret eller er gammeldags-
- men vi troede, det var det rigtige at tage til Vietnam.
- Joiner var frivillig. - Ingen bebrejder jer.
Måske, men I må respektere, hvad han gjorde.
Han havde mod til selv at se, at hvad vi hørte var løgne.
Hvad gjorde han? Han rejste sig op og gik sin vej.
Kald mig uuddannet eller uoplyst, hvis I vil-
- men jeg er stolt af at have fulgt ham i kamp-
- og jeg fulgte ham hjem i protest.
Hvorfor sagde du ingenting?
Det her bliver en fantastisk artikel.
- Hvor vil du begynde? - Jeg vil begynde med Jane.
Juniper. Nej, Jane.
Gammeldags æblevin...
- Det her var en god idé. - Er du tosset?
Hestepis. Så du hende der Candy?
- Desertører. Hvad tænkte du på? - Slap af. Du er en helt.
- Nu skal du bare gå op og få sex. - Hvis de får nys om det, hænger de os.
- Jeg tror, at vi bliver skudt. - At vi er absenteret er slemt nok.
- Du sagde... - Glem det. Du sagde, vi er deserteret.
Det er ikke nogle dage i en celle, men en krigsret!
Hvem får det at vide? Vi er tilbage om nogle dage. Vi er blandt venner.
Vi er helte.
Tænker du aldrig, før du lukker lort ud?
Nej.
Hør her. Du har 72 timer til at råbolle.
Træd af. Op med dig.
Hold da op. For nogle dage siden troede jeg ikke, at vi ville overleve.
Hvis jeg havde vidst, det ville ende sådan her... Et pragtfuldt sted-
- med den smukkeste engel jeg har set, var jeg kommet hjem for længe siden.
Undskyld.
Sagde du den smukkeste engel?
- Ja. - Okay.
Jeg lavede bare sjov.
Hvordan går det?
Hvad er der sket her? Kom du til skade?
Det er ingenting. Det er bare en skramme.
Hvorfor kalder du dig Juniper?
Det er bare et navn.
Åh, gud. Ved du, hvor urolig jeg var?
- For at næste opkald ville blive... - Ja.
Det er okay. Du skal ikke være urolig længere.
Hej.
Undskyld. Det var ikke meningen at skræmme dig.
Jeg læser en af dine artikler. Den er ret god.
Tak.
Nej. Jeg drikker faktisk ikke.
- Virkelig? - Ja.
Jeg troede ellers, at alle journalister var fyldebøtter.
Jeg synes, at det I har gjort er fantastisk.
Hvordan gjorde I helt præcis?
- Vi gik. - I gik?
Vi var ude på sporingspatrulje. Mig og Joiner var ved Laos grænse.
Vi begyndte at tale om krigen og hvad den betød.
Joiner sagde: "Hvad, hvis vi bliver savnet i kamp?"
Jeg har radioen. Jeg kan rapportere, at vi er lige i hælene på skurkene.
Kalder du vietnameserne det?
Det kalder jeg alle, der vil slå mig ihjel.
Fint nok.
Så holdt vi op med at rapportere. Total radiostilhed.
Det var nemt nok at stikke af. Det var noget andet at komme hjem.
Janie.
Jeg hedder Juniper.
I Thailand solgte vi våben og bestak en pilot, der fløj os til Singapore.
Han var ret flink. Han smuglede os til Toronto. Detfra var det nemt nok.
Det er vildt cool.
Hvorfor har I stadig jeres uniformer på?
Joiner ville ikke forskrække Jane.
- Hør... Peter og jeg... - Jeg forstår.
Vi vil skrive en artikel om jer i næste nummer.
Er det ikke nok af afvise mig? Du vil få mig skudt.
Jeg lover, at vi ikke vil bruge jeres rigtige navne.
Vi trykker den ikke, før I er rejst.
Vi vil have noget, der viser, hvordan der virkelig er. Sandheden.
Sov på det. Okay?
Okay. Godnat.
- Hvem fanden skal du forestille? - Jeg er desertør.
- Husker du? - Du ser latterlig ud.
Jeg må gøre det. Jeg må fri i dag.
Så gør det.
- I forsatte, hvor I slap, ikke? - Jo.
Ja, men det var anderledes.
- Fantastisk. - Ja, ja. Pin mig ikke.
Jeg må have en ring.
- Ser Dalton ikke tjekket ud? - Som aldrig før.
- Ny uniform, soldat. - Åh, gud.
Vi skal til South U. Vi vil gøre det vil vores forum. Tag med.
Det lyder vildt sjovt.
Der har du det. Gå til den.
- Har du kontanter? - Ja.
Tror du, at jeg har en chance med Candace?
- Ærligt talt? Nej. - Jeg håbede, at du ville sige det.
Kom nu.
Jeg har lige et hurtigt ærinde, men jeg indhenter jer.
Hvad for et ærinde?
Tænk ikke på det. Jeg finder dig.
Det gør du altid.
Ærinde? Kunne du ikke finde på andet?
Hvorfor?
Du kunne lige så godt have sagt, at du skulle købe en ring.
- Hvad skulle jeg have sagt? - Ærinde er helt fint.
Tak.
- Hold dig i skindet. - Er det måske sjovt?
- Jeg har et vigtigt spørgsmål, Candace. - Ja?
Hvor kan jeg finde en god burger?
Bare Kennedy kunne se sin drøm gå i opfyldelse.
Han svarede faktisk på et af mine breve.
Han takkede, men da jeg var fjorten måtte jeg ikke gå med i fredskorpset.
Da jeg var fjorten, prøvede jeg bare at få sex.
Jeg burde ikke have sagt det.
Fandt du en løsning?
Med tiden.
Jeg formoder, at I ikke får så meget mad derovre.
Har du nogensinde spist C-rotte?
Nej, det har jeg ikke. Jeg plejer ikke at spise rotter.
Du drikker ikke, du ryger ikke og du spiser ikke rotter.
- Du er ikke særlig sjov. - Nej, sikkert ikke.
Det er militærmad. Man har først levet når man har smagt skinke og bønner.
Ja, det lyder skønt.
Hvorfor gik du ikke med i fredskorpset?
- Der var vigtigere problemer hjemme. - Dine forældre?
Vietnam. Jeg begyndte at arbejde på Bobby Kennedys valgkampagne.
Hvis de ikke havde skudt ham, havde krigen været slut nu.
- Jeg er ikke så sikker. - Hvorfor siger du det?
Det er svært at forestille sig, at nogen bare kunne stoppe den.
Det er svært at forestille sig, at de skal til månen, men det skal de.
- Tak. - Vil du ikke have noget?
Nej, jeg får det dårligt af at se ham spise.
- Tak. - Det er klamt.
- Vil du spise alt det? - Så småt.
Dalton.
Stop hvervningerne! Stop hvervningerne!
Har de ikke noget arbejde?
Gå på arbejde eller protestere mod krigen?
- Det er ikke et svært valg. - Ja, så længe far betaler.
Peter virker som en engageret medborger.
Han er mildest talt passioneret.
Føler han stærkt for at stoppe krigen?
Blandt andet.
Som eksempelvis?
Det er op til dig. Det er dit show.
Ved du hvad? Vi kan tænde en gnist her.
Jo længere vi lader det fortsætte, jo værre bliver det.
Jeg ved ikke. Jeg tror, at det løber ud i sandet.
Al magt til folket! Al magt til folket!
- Ray vil holde tale! - Hej.
- Hej, Wright. Vi må hellere smutte. - Kom nu.
Vi går i krig og protesterer mod krigen samme uge. Råsejt.
- Jeg mener det. - Kom nu.
- Kom. - Okay.
Al magt til folket! Vi har magten, strømere!
Ja.
Jeg vil fortælle jer en ting.
Mens alle ser op på månen, ser ingen ned på sandheden.
Apollo 11 er en stor afledningsmanøvre.
Den er et cirkus. Et cirkus som militæret har iscenesat-
- så vi kan glemme drabene i Vietnam.
De sender Walter Cronkite og de andre medieludere til Houston.
Hvem tænker på at tælle ligene i Saigon i denne uge?
Neil Armstrong og Buzz Aldrin.
Hvem er de?
De er bare et par klovner i det her milliardcirkus.
Vågn op. Vil I tale om rigtige helte?
Jeg taler om dem, der risikerer livet for noget, de tror på.
I behøver ikke lede mere, for vi har nogle ægte helte her.
Det stemmer. Jeg taler om to amerikanske soldater-
- der vågnede en morgen i Vietnam og bestemte, at nu var det nok!
To amerikanske soldater, som havde mod til at sige:
- "Fandeme nej! Vi bliver ikke!" - Åh, nej.
- Hvad sagde de? - "Vi bliver ikke!"
Desertører? Ikke på min vagt.
- Hvad sagde de? - "Vi bliver ikke!"
Vi rykker ind.
Tøm gaderne. Jeg gentager: Tøm gaderne.
Omring området.
- Vi smutter nu. - Kom.
Gå hjem, strømersvin! Det her er ikke Saigon!
- Gå hjem, strømersvin! - Gå hjem, strømersvin!
Vi har rettigheder. Ytringsfrihed! Første forfatningstillæg.
Jane! Nej, Jane!
Jane! Kom.
- Vi må væk. - Strømersvin!
Stop! Stop nu!
Nej! Stop!
- Hvad laver I? - Isaac!
Kom så. Jeg har dig. Kom så.
Er du okay? Åh, gud.
Kom så.
- Er du okay? - Ja.
Du behøver ikke skrive den del.
Kan nogen fortælle mig, hvad fanden det handlede om?
- Er du okay? - Jeg har det fantastisk.
Ray tog en chance. Nogle gange bliver det værre, før det bliver bedre.
Nogle unge, der kaster med ting fordi de ikke har noget bedre at lave.
Derfor er vores bedste våben sandheden.
Fyre som jer kan gøre en indsats.
Jeres historie kan vise, hvad der foregår i den jungle.
Jeg har aldrig set en jungle. Der er rismarker, skove og stier.
Man går i cirkler hele dagen.
Jeg beklager, men du vil ikke stoppe krigen med din lille avis.
Isaac. Kan du hjælpe mig?
Okay. Ja.
Det var fint.
- Værsgo. - Joiner.
Din ven tager fejl.
Hvis folk læser om jer, vil folk fra Hammond ikke tage til Vietnam.
Det er sådan, man stopper krigen og får jeres venner hjem.
Sig farvel, Joiner. Vi er væk i morgen.
I guder.
Hvad?
Mangler du noget?
En pude måske?
Nej, jeg vil ikke sove.
Det du gjorde for Isaac var ret fantastisk.
Det var det mindste jeg kunne gøre. Du lod mig sove på din sofa.
Du kunne kun se på, mens jeg spiste.
Ja.
Okay.
- Godnat. - Godnat.
Ja...
Peter synes, at du er en helt.
Det gør alle her.
De vil have, at I bliver hos os.
Her?
- Det er skørt. - Nej. Nej, nej.
Det er det ikke.
Peter kan skrive, at I er i Canada. Vi kan skaffe jer falsk legitimation.
Nej, Jane.
Jeg vil ikke have et nyt navn.
Jeg vil afslutte mine tjeneste, komme hjem og tage til Hammond.
- Afslutte din tjeneste? Du er... - Nej.
Jeg er ikke desertør.
Hvad?
Jeg har orlov.
Hæren tror, at vi er i Hongkong.
- Men alle tror... - Pyt med hvad alle tror.
De idioter ved ikke engang, hvad de taler om.
De idioter er mine venner.
Undskyld.
Du må ikke tage tilbage.
- Du er her allerede, Dalton. - Jane.
Jane.
Vil du gifte dig med mig?
Når jeg får råd, køber jeg noget større. Det lover jeg.
- Du kan ikke lide den. - Jo, jo.
Det kan jeg.
Har du nattevagten?
Har du gjort det?
Ja, vi skal giftes.
- Mægtigt. Tillykke. - Tak.
Vi bør fejre det, før vi tager tilbage.
Hvad er der?
Tak. Fordi du tog med mig og alting.
- Jeg støtter bare min ven. - Det var ret skørt af mig.
Og endnu mere skørt af dig. Jeg sætter pris på det.
Ja, ja.
Gå tilbage til din forlovede. Jeg klarer det her.
- Du hader den. - Nej, den er god.
Men vi må have navnene for at gøre den ægte.
Det går ikke. Det har jeg lovet Micky.
- Mægtigt. - Dejlig lyd at vågne til.
Klokken er to.
- Har I noget smørefedt? - Vi har en, der reparerer den.
Ja? Fyr ham. Kuglelejerne er knastørre.
Sæt den i gang.
Herligt. Tak.
- Jeg er fiks på fingrene. - Ja, det kan jeg se.
For pokker da.
- Skal I ikke snart af sted? - Nej, det skal vi ikke.
De skal giftes.
Ikke sandt? Vis dem ringen.
Juniper.
Kom nu. Lad mig se den.
Tillykke.
Hvor skal vi holde den sidste store fest?
- Kom, så danser vi. - Kan vi ikke...
- Opgaven er udført. - Ja.
- Vi har ikke fastsat datoen. - Detaljer. Op med humøret.
Der er fest.
- Du satte dig på mig. - Prøv det her.
- Det er federe end Hanoi Gold. - Han er den eneste der ikke ryger.
- Hvad? - Kom nu, Dalton.
Slå dig løs for en gangs skyld.
- Nej. - Så...
Micky. Sig mig en ting.
Hvorfor går alle de andre ikke bare deres vej ligesom jer?
Fordi, hvis de får fat i en, låser de en inde i Leavenworth.
Okay, men er det ikke bedre end en kugle i hovedet?
Jo, måske i dag.
Hvad med når de lukker en ud? Hvem vil give dig et job?
Ingen. Man kan lige så godt være død.
- Er det sjovt? - Det ved jeg ikke.
Jeg ville hellere sidde i fængsel end at gå i krig.
Ja? Sig det, når du bliver indkaldt.
Okay.
Vil du danse?
Meget gerne.
Hvorfor skulle du bære radioen?
Jeg bad om det. Jeg kunne ikke gå i spidsen som Joiner.
Jeg har ikke en lykkebringende kæreste derhjemme.
Vietnam er en stor fælde.
Det lærer man, så snart man ankommer.
- Vil du fortælle, hvad der skete? - Ja.
Værsgo.
Sug det ind, hold det inde, tag et shot og pust det ud.
- For kaptajn hiv. - Kaptajn hiv.
Bund.
Ja, skål.
Menig Dalton "joint" Jointer. Menig Joiner.
Den første dag mødte jeg en korporal fra Tennessee.
Alle kaldte ham Hjemmebrændt. Han gik hen til mig og sagde:
"Makker. Meld dig frivilligt til at bære radioen."
"Du havner i midten. Det sikreste sted."
Jeg humpede rundt og følte mig snydt. Den er tung.
Så kom der en eksplosion.
Fyren i spidsen trådte på en mine.
Det var Hjemmebrændt.
Jeg tilkaldte helikopteren, men han var død, da de kom.
Elleve dage til, så skulle han hjem.
Joiner gik i spidsen efter det. Vi gik ikke i en fælde.
Se på min makker nu.
Tag ikke af sted i morgen.
Det bliver vi nødt til.
Jeg vil vise dig et sted, før du rejser.
Hvor?
En fredfyldt sted.
Et smukt sted.
Du trænger til det.
Jeg ser allerede noget smuk.
Hallo! Rør hende ikke, for fanden!
Ingen rører min pige. Ingen!
Det er okay. - Det er fint nok. Han fjoller bare lidt.
Fald ned.
Hun er et menneske. Ingen ejer hende.
- Slap af. - Op med dig, din dumme hippie!
- Kom an! - Stop. Hvad er der galt med dig?
Mig?
Han gramsede på dig. Hvad er der galt med dig, Jane?
- Kald mig ikke det. - Hvad?
Jane, Janey. Det er ikke mig mere.
Hvad taler du om?
Gå.
Gå, Dalton.
I misfostre kan gå ad helvede til.
Flyt jer!
Jeg lapper ham sammen igen.
Okay, fortsæt.
- Mangler du virkelig ingenting? - Gå.
Klarer du den?
- Jeg overgiver mig. - Jeg vil bare tale med Candace.
- Hvordan har Dalton det? - Super.
Hvordan tror du, at han har det?
- Er du sulten? - Micky Wright er altid sulten.
Jeg troede ikke, at du kom tilbage.
Det lyder, som om du ikke kender mig.
- Er vi der snart? - Kom nu.
- Gå videre. - Nej.
Ikke før du fortæller, hvad du har gang i med Peter.
- Hvad taler du om? - Det ved du godt.
Nå?
Tror du, at jeg ville være her, hvis jeg havde noget med Peter?
- Du er kvik. - Virkelig?
Du ser alle mine træk på lang afstand.
Mener du, at nogle piger falder for den smukkeste engel-replik?
Ja. Nogle.
- Luk øjnene. - Hvorfor?
- Luk øjnene. - Okay.
Det er en overraskelse. Stol på mig.
Okay, nu kan du begynde at gå.
- Du rører min røv. Var det overlagt? - Nej.
Gå videre.
Lidt mere.
Okay.
Nu kan du åbne dem.
Et fredfyldt sted. Et smukt sted.
Du skulle have bedt mig tage badebukser med.
Det ville have ødelagt overraskelsen.
Tak.
Geronimo!
Det er et lille skridt for et menneske-
- men et stort skridt for menneskeheden.
- Den ser smuk ud. - Den har en mørk skønhed.
Der er anderledes, men der er meget smukt her.
Nogen sagde, jeg aldrig ville glemme, hvor jeg var under månelandingen.
Og?
Han havde ret.
Jeg er enig.
Jeg kan ikke se dig spille fodbold og gøre folk fortræd.
Jeg kan ikke se dig desertere.
Det er fint nok.
Jeg hoppede ikke på Wrights historie.
Man må indrømme, at han virkelig kan lukke lort ud.
Ja, det kan han virkelig.
Sig mig en ting, og svar ærligt-
- hvis du kunne gøre det om igen, med den viden du har nu...
Ville du så tage af sted?
Jeg ville ikke melde mig frivilligt.
Og hvis du fik brevet?
Jeg troede, at du studerede?
For fanden da, Isaac.
Godmorgen.
Den første morgen jeg vågnede i Vietnam-
- så jeg fantastiske røde sommerfugle overalt.
I et øjeblik glemte jeg, hvor jeg var.
Nogle gange tror jeg, at vi er som dem.
Vi går fra sted til sted uden nogen rigtig plan.
I hvert fald ingen tydelig plan.
Micky. Jeg har venner i Calgary.
- De har en bondegård. Tag dertil. - Jeg er ikke bonde.
Det er ikke sjovt. Politiet leder efter jer.
- De har banket på døre. - Hvad?
Undskyld, jeg burde have fortalt det tidligere.
- Det var egoistisk. - Glem det. Vi må af sted.
- Hvad med Canada? - Jeg ved ikke. Jeg må advare Joiner.
Sæt mig af her, hvis nu huset ikke er sikkert.
Du kan ikke flakke omkring uden en plan.
Vi ses på caféen. Giv mig nogle timer til at ordne alt.
- Du gik glip af månelandingen. - Har du set Juniper?
Nej, jeg har arbejdet.
Vi må få Micky og Dalton til Canada.
Hørte du mig?
De skal ikke til Canada.
De skal tilbage til Vietnam.
- Hvad taler du om? - Dalton har ikke deserteret.
Han kom hjem for min skyld. Micky tog bare med.
- Vi må væk. Politiet leder efter os. - Ved du, hvad der ville være cool?
Hvis Neil og Buzz bestemte sig for ikke at komme tilbage.
- Det ville være noget. - Ja.
Neil og Buzz er absenteret.
Eller endnu bedre. Neil og Buzz deserterer.
- Hvabehar? - De er kommet frem.
- Hvorfor tage tilbage nu? - De kan ikke blive på månen.
Nej, det kan de ikke, men det kan vi.
Hvad taler du om? Vi skal ikke desertere.
- Hvorfor ikke? - Fordi man ikke deserterer.
Du skal lede vores deling, for det var det, du skrev under på.
Var det?
Jeg skrev under for at vinde en krig.
Men jeg opdagede, at der ikke er nogen krig at vinde.
Kom nu. Du var der, da de slæbte drengen ind, der var sprængt i stykker.
Vi vidste, at krigen kun handlede om en ting. At holde sig i live.
Fra det øjeblik vidste jeg, at jeg var nødt til at fokusere på Jane.
Jeg må holde mig vågen på vagten og tjekke hytten. Hun regner med mig.
Jeg fandt alle fælderne, fordi jeg var nødt til det!
Uden Jane vil jeg være dødsens.
Virkelig?
Hvad med gutterne, Joiner?
Franklin, Sanchez, Burns og mig.
Vil du lade os i stikken?
I guder. Tror du ikke, at jeg ved, hvordan det føles?
Ved du, hvor gerne jeg vil flygte med Candace? Jeg tager gerne til en gård-
- men det gør jeg ikke.
Det er tirsdag i Hongkong og vi skal tilbage.
- Burns skal ikke tilbage. - Nej, for han reddede vores liv.
Nu ligger han på hospitalet og tænker på, om han vil gå igen.
Du gav et tilsagn. Om at beskytte delingen, ikke vinde krigen.
Vi regner med, at du skal beskytte os. Hvorfor tror du, at jeg tog med?
Tilsagn?
Du ved ikke, hvad det betyder.
Op med dig!
Burns er død.
Jeg har lige talt med hans far.
Stafylokokinfektion. Han forlod aldrig Da Nang.
Der var en fyr i vores deling, der hed Burns.
Mig og Joiner var i vanskeligheder og havde ikke en chance for at overleve.
Burnsie og gutterne satte livet på spil for at redde os.
Jeg ville ikke engang være her uden ham.
Burns blev skudt. Rigtig slemt.
Jeg har lige hørt, at han døde på et usselt hospital i Vietnam.
Er du færdig?
Jeg er ikke i humør til endnu en historie.
- Hvad taler du om? - Har du en sjov orlov?
Har du fået, hvad du ville? Endnu en fed historie til dine venner?
- Jeg ville aldrig... - Udnytte mig?
Din skiderik.
Sagde Wright, at jeg var her?
Isaac.
Det er sjovt.
Jeg har et billede inde i hovedet.
Af dig, mig, et hus og børn.
Vi inviterer vores forældre til grillmiddag.
Men det er ikke dit billede længere, Juniper.
Hvad er der?
Du kaldte mig Juniper.
Det er den, du er nu, ikke?
Den er meget smuk, Dalton.
Behold den.
- Hvornår går flyet? - 8.55.
Jeg vil altid elske dig.
Det vil aldrig forandre sig.
Juniper.
Tak for alle pakkerne. Du gav os noget at se frem til.
Det var så lidt.
Det var dumt.
I guder. Hvad laver du?
Wright tager ikke den halve jord rundt uden en pigehistorie, der ender godt.
- Det er forbi. Vend om. - Nej, det er ikke.
Du skal tilbage til Candace og være som Teglpikken.
Du skal stå stolt og oprejst og aldrig tvivle på din overbevisning.
Hvad er der?
Jeg er imponeret.
Det var næsten sjovt. Næsten.
Tid til at trykke den af.
Sigt mod hjertet.
- Hvad med et lift til busstationen? - Stig ind.
Vi venter på Wright.
- Jeg vil bare se Candace. - Hun vil ikke se dig.
- Og? - Tag tilbage til junglen. Rismarkerne.
- Jeg sagde det. - Flyt dig.
Jeg tæller til tre.
Hvis du ikke flytter dig, så går jeg igennem dig. En. To.
Undskyld, Pete.
Træk vejret.
Hvad laver du her?
Alt var ikke en løgn.
Ikke at jeg faldt for dig.
Gør ikke det her.
Kan du ikke sige noget?
Gå din vej.
Du tog noget smukt og gjorde det til en joke.
Det er ikke sandt og det ved du.
Jeg har travlt. Var der andet?
Ja.
Jeg er ikke som dig.
Jeg ville ikke redde verden, da jeg var fjorten.
Jeg har aldrig engageret mig i noget.
Ikke skolen, ikke krigen... Intet.
Ikke før nu.
Jeg skal nok gå.
Jeg var i hvert fald ærlig om en ting.
Jeg elsker dig for den du er og ikke for en sag.
Pis.
- Stop. - Op mod væggen.
- Hænderne bag ryggen. - Har du nogle våben på dig?
- Nej. Nej! Slip mig! - Jeg vil ikke også anholde dig.
Du forstår ikke. Han er bare på orlov.
- Han har uniformen på. - Virkelig?
Hvordan forklarer han det her?
Det sker, når man bliver for længe.
Micky. Du må tro på mig.
Jeg har ikke skrevet det. Jeg har ikke skrevet det her.
- Jeg ved det godt. - Du har ret...
Han har ingen rettigheder. Det er et militært anliggende. Hvor er din ven?
Vietnam.
Okay. Vi venter på militærpolitiet på politistationen. - Jeg beklager.
Micky!
Du forrådte ham! Du vidste, at de ikke var rejst.
"Et forfaldent, gult hus på Forest."
- Du gav dem nærmest vores adresse. - Du var her ikke!
- Jeg tog en redaktionel beslutning. - Det er noget pis.
Det hele er noget pis, Candace!
Han løj for dig.
Han løj for os alle.
Og det retfærdiggør det du gjorde?
Du har ret, Peter. Jeg er blevet narret.
Det er helt fint. Okay?
Jeg troede, at du var en forræder.
Men du er bare en kujon.
Det vil ikke forandre noget.
Hvor lang tid havde du igen?
- Seks måneder. - Seks måneder?
Du var halvvejs.
- Kommissær Sinclair? - Ja, sir.
Sergent Freeman fra Selfridge ANG skal hente Michael J. Wright.
Det gik stærkt. Det er ikke 30 minutter siden jeg talte med obersten.
Vi har gennemsøgt området i to dage. Jeg tog ham her tidligere.
Menig Joiner og jeg har prøvet at huske, hvor hans ven var hele dagen.
Ikke sandt, Joiner. Er det ham?
Ja.
Vi fik uniformen på ham igen.
Nu skal vi bare barbere ham, før hans lange besøg i Leavenworth.
- Lykke til, min dreng. - Det får han brug for.
Ikke sandt, min dreng?
Følg med.
Farvel, sir.
Tag det roligt. Han har gjort tjeneste i seks måneder.
Gutterne vil ikke tro mig.
Dalton Joiner befrier Michael J. Wright.
Han affyrede ingen skud. Nej, han sænkede kommissæren med sludder.
Franklin og Sanchez vil skide grønne grise.
- Hvor fandt du uniformen? - Overskudslageret.
- Flot frisure. - Dalton Joinerspecial.
Nu stikker vi af. Vi skal nå et fly.
Jeg går herfra. Hvordan kan I gå i de her?
Pas på jer selv.
Topher.
Pas godt på Juniper.
Helt klart.
Kom af sted. Vi har kun ti minutter.
Kom nu.
- Del det med gutterne. - Hvad snakker du om?
Jeg beklager.
Jeg kan ikke tage tilbage.
Jeg ville ikke være til nogen nytte.
Du skal ikke undskylde. Ikke dig.
Efter alle dine dage i spidsen har du gjort hvad du skulle.
- Hvor skal du hen? - Jeg ved det ikke.
Vi overvejede Toronto. Måske Montreal.
- Vi? - Isaac blev indkaldt.
En unddrager og en desertør?
Hold da kæft. Jeg vil høre hele historien, når jeg kommer tilbage.
Du må skynde dig.
Hej, soldat.
Hvor er Joiner?
Han...
- Han tager ikke tilbage. - Hvad?
Hvad mener du?
Han kan ikke gå i spidsen uden Jane.
Hun var det eneste, der fik ham til at klare det.
Hun fik os alle til at klare det.
Nej.
- Tag ikke af sted, Micky. - Hør nu.
Jeg ved bare, at hvis jeg svigter gutterne-
- så vil jeg ikke være til nogen nytte for nogen.
Jeg vil fortsætte med at gå.
- Jeg tager med dig til Canada. - Nej.
Jeg vil ikke gøre det mod dig.
Du må blive her og stoppe krigen.
Det var det, du skulle gøre.
Jeg elsker dig.
Hejsa.
- Godt at se dig igen. - Ja, i lige måde.
- Vil du have noget at drikke? - Nej, ellers tak.
Hvis du ser nøje efter, kan du måske se astronauterne komme hjem.
Kære Micky. Topher ringede og sagde, at du er fri.
Jeg skriver det her i taxien, hvis jeg ikke når at se dig.
Sandheden er, at jeg allerede savner dig.
Jeg forstår, hvorfor Juniper ikke fortalte om sin kæreste i Vietnam.
Folk som mig ville have gjort livet svært for hende.
Det er sjovt. Det var mig, der trængte til at blive oplyst.
I vores kamp for at stoppe denne onde krig-
- har vi glemt, at vores drenge derovre ikke er de onde.
De prøver bare at overleve.
Fyre som Joiner, der risikerer livet med hvert skridt.
Og fyre som Burns, der ofrer livet for at redde sine venner.
Bare jeg havde mødt og takket ham for at have reddet dig til mig.
Og nu skal du hente din radio.
Jeg håber, at du hører den her besked højt og tydeligt.
I et faldefærdigt, gult, victoriansk hus på Forest-
- sidder en lykkebringende pige og venter på, at du skal komme hjem.
Kærlig hilsen Candace.
Nå?
- Hvad er der? - Kom nu.
Lav ikke sjov med os. Hvor er han? Hvor tog I hen?
Til månen.
Kære Candace.
Jeg er tilbage hos gutterne, men jeg går ikke i cirkler længere.
Nu er hvert skridt jeg tager-
- et skridt nærmere dig.
Denne dag, den 24. juli 1969-
- er vore astronauter kommet hjem efter menneskehedens møde med skæbnen.
De er de første, der har danset på månen.
Vi forundres og kan kun spekulere på, hvad fremtiden byder på.
Godnat og sov godt.