Farvel, min skat.
- Pas godt på dig selv. - Mor, du glemte den her.
Min engel.
Jeg er urolig, fordi du skal bo alene.
Mor, det er sødt af dig at være så bekymret,
men jeg kan godt passe på mig selv, kære.
Kom så, piger. Farvel, min kylling.
Jeg er fri. Jeg kan bo alene i New York og gøre lige, hvad jeg vil.
Jeg er født og opfostret i New York, universets midtpunkt.
Desværre flytter min mor mig til en anden planet - New Jersey.
Er det sært, jeg ikke så realiteterne i øjnene?
Kan jeg bebrejdes for at drømme, hun efterlod mig i min elskede by?
Mary. Kom så.
Farvel, barndomshjem. Farvel, intellektuel og åndelig stimulering.
- Farvel, Broadway. - Mary altså.
Vær ikke sådan en dramaqueen.
Lola. Fra nu af er mit navn Lola.
Siden jeg var fem, har jeg vidst, mit sande navn var Lola.
Du blev døbt Mary. Det navn står på din fødselsattest.
Det er det navn, jeg vil kalde dig.
I min familie er jeg en flamingo blandt en flok duer.
Farvel, New York. Farvel, alle chancer for at blive berømt.
DU KØRER NU IND I NEW JERSEY
OPGIV ALT HÅB
Ens forældre siger, man skal drømme. Så flytter de til New Jersey.
Det giver ikke mening.
VELKOMMEN TIL DELLWOOD
- Velkommen til Deadwood. - Må hun gerne sige det?
Kom nu. Skynd jer.
Lad os se det nye hus.
- Mor. - Det er bare græs.
Det er over det hele.
Solterrassen er mit soveværelse.
Middelmådighed er ikke det eneste, jeg må kæmpe imod.
Men også grov uretfærdighed.
Jeg kan kun ty til Stu Wolff, den største digter siden Shakespeare,
forsangeren i Sidarthur.
Han ville hjælpe mig igennem mine mørke forstadsdage.
I byen tog jeg altid to metroer og en bus i skole.
Det er utroligt, jeg kan komme i skole, uden det koster 1 ½ dollar.
Dellwood High. Jeg bliver en fugl i et bur med et godt skoledistrikt.
Man skal ikke være negativ over ting, man ikke kan ændre.
Min nye by er som en tom scene, hvor jeg medbringer mit eget manus.
I mit hjerte føler jeg, en legende bliver født.
Den legende er mig.
Jeg hedder Lola Steppe. Jeg er fra New York, oprindeligt.
Ella Gerard. Jeg er herfra, oprindeligt.
Har du nogensinde set Sidarthur?
Nej, men Stu Wolff er den største digter siden Shakespeare.
Det gør jeg også. Jeg har alle deres cd'er.
Har du?
Her danser Stu Wolff. Jeg har downloadet nogle fede billeder.
Her er han til Grammy-festen. Der bor han.
Det er kjolen, jeg skal have på, når vi bliver gift.
Der stiger han ind i sin limousine. Den sorte plet er hans hoved.
- Sikken vidunderlig sort plet. - Carla Santini.
Sidarthur? Min far er Stu Wolffs advokat.
Så må din far have været i samme lokale som ham og alt muligt.
Mange gange. Er det dig, der lige er flyttet ind i Swenska-huset?
Lola Steppe. Jeg vidste ikke, huset havde et navn.
Er det den berømte new yorkske humoristiske sans?
New yorkere lærer at grine af sig selv og alt andet, når de er børn.
Mine forældre tog mig til New York på min fødselsdag.
Der var smukt - lysene og alting.
Jeg ved, hvorfor det er verdens bedste by.
Ella, du er min åndsveninde.
Park Avenue ved juletid er som at gå ned ad mælkevejen.
Bortset fra ingen bliver overfaldet på mælkevejen.
Nu skal I sidde ned.
Miss Baggoli?
Vi har en ny pige fra New York.
Ja, vi har. Miss Steppe.
Jeg ved, at der står, mit navn er Mary,
men alle har kaldt mig Lola, siden jeg var en lille skrigeunge.
Jeg ved ikke engang, hvem Mary er.
Jeg kan lide det navn. Lola.
Det er Lola.
Du skal vide, du sidder på min yndlingsplads i historietimen.
- Jeg foretrækker at sidde i midten. - Tænk, at vi har noget til fælles.
Jeg fortjener midterpladsen, og vil du passe ind,
skal du ikke tiltrække opmærksomhed.
Jeg kan godt lide opmærksomhed.
Slap lige af.
Og hæng ikke ud med "Ella Smiler, Fyrene Iler".
Hun har ikke dit potentiale.
Hun ligner en politikers kone med håret og skoene. Hun er dødtrist.
Og de briller er så for ti minutter siden.
Jeg stopper her, før jeg bliver ond.
Du skal vide, hvis du passer på, kunne du hænge ud med os.
Jeg har altid drømt om at hænge ud med jer.
Vent. Må jeg sidde sammen med dig?
Det er fint nok.
Det er skønt. Når man spiser udenfor i New York, bliver maden snavset.
Hvad er det med mægtige Santini?
Hun er smuk, populær og rig.
I børnehaven bed hun hovederne af dukkerne.
Hvem er fyren, der smiler til os?
Det er Sam.
Det er din første dag her, ikke?
- Hyggeligt at møde dig. - I lige måde.
Vi ses.
Jeg kan umuligt have en kæreste. Jeg må fokusere på min karriere.
Efter tre uger er jeg vant til den rige del af byen.
Indelukket, kedelig, Armani-befængt.
Jeg er sådan noget rakkerpak, de prøver at holde ude.
Når Stu Wolff synger, er der noget inden i mig, der vil have mere.
Flere måner og stjerner og musik i vinden.
Det er, som om han kun taler til mig.
Jeg kan lide Steve.
Stu er garanteret svær at enes med. Man kan se, at han er lunefuld.
Plaget. Alle store genier er plaget.
De må lide for deres kunst.
Cremeboller, de damer?
Det er ligesom at spise på en diner. Tak.
I må da have cremeboller derhjemme. De ryger lige i mikrobølgeovnen.
Min mor kan ikke lide mikrobølge- ovne. Hun har meget stærke meninger.
Jeg har aldrig før hørt om nogen, der havde en mening om et apparat.
- Hvorfor kan hun ikke lide mig? - Det kan hun.
Hun synes bare, du er lidt mærkelig. Det er du også.
Undskyld.
Hun synes faktisk, din mor er mærkelig.
Min mor så hende i supermarkedet
med beskidte overalls, spisepinde i håret, og hun råber ad slagteren.
- Det er ikke vigtigt. - Ikke vigtigt?
Hun er kvinden, der gav mig liv,
hvis mælk ernærede min spinkle krop, hvis blod løber i mine årer.
Selvfølgelig er det vigtigt.
Mine forældre er kedelige.
De er ikke begejstrede for, din mor har tre børn og ingen mand.
At være enlig mor er et kortvarigt stadie.
Karen var gift. Det kunne ske igen.
Jeg troede, du sagde, du var et elskovsbarn.
Jeg var et elskovsbarn. Mor og far var gift og vildt forelskede.
Mine forældre var vilde med hinanden ved første blik.
Far var en rockstjerne. Mor var en sild.
Resten var skæbnen.
De blev gift.
Så slog de lejr i ørkenen og talte stjernerne.
...en million og tre, en million og fire...
Mine forældre tog på krydstogt til Bermuda. De turde ikke gå fra borde.
Mine var forelskede. Dybt, inderligt.
Det eneste, der kunne have gjort deres liv bedre var at få mig.
Selv som barn stræbte jeg efter at få et forhold ligesom deres.
Da tvillingerne blev undfanget, var vi himmelhenrykte.
Da min far hørte nyheden, sprang han op på sin seje motorcykel
for at købe blomster til moren til sit barn og fremtidige børn.
Pludselig...
De fandt ham splattet ud over 9th Avenue.
Og 10th.
Undskyld. Det anede jeg ikke.
Ironisk, ikke?
Dine forældre synes, min mor ødelægger vores sociale orden.
Hun er offer for skæbnen.
- Hvad? - Ingenting.
Jeg kan lide spisepindene i dit hår.
Fordi Carla Santini mener, universet er interesseret i alt, hun siger,
kan man ikke undgå at høre hende.
Jeg talte med miss Baggoli om drama- klubbens opførelse af Pygmalion.
Der er kedeligt at holde sig til originalen.
Ikke holde sig til George Bernard Shaws fortræffelige ord?
Vi er ikke englændere i det 19. århundrede.
Vi bør bearbejde klassikerne, så de afspejler vor tid.
De er klassikere, fordi de er klassiske.
Min idé er at flytte det til New York og gøre Eliza til kassedame.
- Du skal vel spille Eliza. - Jeg har fået rollen.
Da jeg flyttede hertil, følte jeg, en legende skulle fødes.
Skulle Carla Santini stå i vejen for den fødsel?
Jeg vidste ikke, rollerne i Pygmalion var besat.
Jeg ville gerne spille Eliza Doolittle. Kunne jeg bare bevise...
Nej, jeg har lige hængt opslaget op.
Der er ikke audition før fredag.
Tak.
George Bernard Shaw er en stor dramatiker.
Han er også vegetar.
Du kommer lige i tide. Skynd dig.
Jeg fortæller alle de andre om min idé
til vores opførelse af Pygmalion.
Som I ved, foregår Pygmalion i London for længe siden.
Min idé er, vi flytter produktionen af Pygmalion til nutidens New York.
Eliza skal være kassedame i et supermarked,
og professor Higgins skal være professor på NYU.
Det er en genial idé. Det vil gøre stykket aktuelt.
- Siger du, det var din idé? - Det var min idé.
Jeg er bare lærer, men jeg kan altså tænke.
Siden vi skal være så hip og moderne,
har jeg også tilføjet nutidige sange.
Jeg kalder det Eliza Rocks.
Nu skal I hver især synge en sang for mig af eget valg.
Så skal I læse en scene for mig.
Jeg har ikke øvet mig på en sang. Jeg er ikke forberedt.
Det er fint. Du kan bare improvisere.
Jeg vil være skuespiller. Jeg vil arbejde på teatret.
Ingen skal huske, jeg har lavet en dårlig audition.
Hvad skal vi så gøre?
Jeg kan godt prøve.
Måske skulle du prøve nu. Du kan begynde.
Stil dig et sted på scenen, hvor du føler dig godt tilpas.
Hvis vi er heldige, falder hun.
Jeg vil gerne synge en sang af mit yndlingsband Sidarthur.
Usikkerheden meldte sig om morgenen. Hjertet var koldt som Mount Everest.
Det var den dag, rollelisten blev slået op.
Hvorfor var jeg sikker på at få hovedrollen?
Miss Baggoli sagde ikke noget opmuntrende. Carla smilede.
- Se, hvad vinden blæste ind. - Se, hvad katten slæbte ind.
- Efter dig. - Ja, efter mig.
Igen fik jeg den rolle, jeg ville have.
Der er ingen små roller, kun små skuespillere. I kan citere mig.
Jeg er jeres nye Eliza.
- Fantastisk. - Jeg troede ikke, jeg ville få den.
Jeg troede ikke, du ville få den. Jeg vidste det. Så sagde hun det.
Min rolle som mrs Higgins
er på mange måder mere interessant end Elizas.
Selvom det ikke er hovedrollen,
er det en rolle med dybde og nutidig genklang.
- Det var den, jeg ville have. - Godt, for det er den, du fik.
Du skal få se, det her er min skole.
- Er det en trussel? - Absolut.
For Eliza Rocks.
Tillykke.
Det er den bedste dag nogensinde. Tænk, at Carla blev besejret.
Sidarthur-fans, hvad med en stor nyhed? I hørte det her først.
Bandet er opløst. Ja, Sidarthur findes ikke mere.
Stu Wolff rykker videre og siger: "Jeg arbejder aldrig med dem igen."
Lad os mindes bandet ved at høre et nummer fra Always Morning.
VERDENS ENDE
Det kan ikke være rigtigt.
- Hvad er der galt? - Jeg kan ikke få vejret.
- Jeg hørte det. - Tak, fordi du er her i min nød.
Jeg vil ikke tro det. Løbesedlerne opfordrer fans til at protestere.
Når ballonerne flyver op mod himlen,
blandes stjernerne fra Sidarthur med stjernerne i universet.
Symbolsk, naturligvis.
DANSEKONKURRENCE
En af de mest katastrofale begiven- heder i universets historie er sket,
og alle opfører sig, som om intet var sket.
Flot.
Mig igen, selvfølgelig.
- Hvis tur er det nu? - Min.
Carla er den herskende mester.
Nu kommer der en ny herskende mester.
- Nu har du vist nået højdepunktet. - Hop op.
Første runde.
Min far, der - som du ved - er advokat for Sidarthur,
ringede og sagde, hvad han havde hørt om bandet.
Virkelig?
Folk må ikke vide det endnu.
Sidarthur giver en afskedskoncert i New York næste måned.
Far har allerede VIP-pladser, men det er ikke det bedste.
Det troede jeg heller ikke.
Der skal være fest bagefter for Sidarthurs nærmeste venner.
- Det har jeg hørt. - Gæt, hvem der har en invitation.
- Det har Ella og jeg. - Virkelig?
- Ja, virkelig. - Hvordan fik I den?
Ligesom dig. Forældres forbindelser.
Hvilke forbindelser har du ud over telefonen?
Vinder.
- Mig igen. - Taber.
- Det er ikke forbi endnu. - Anden runde.
Min mor har de rette forbindelser.
Marsh Foreman købte et kunstværk af hende. Marshy er deres manager.
Jeg ved, hvem han er.
Han kunne huske, jeg var vild med Sidarthur, så han fik os inviteret.
Din mor må være en god pottemager.
Vinder.
Mig, Lola Steppe. Husk det navn.
Taber.
Vildt flot.
Hvorfor fortalte du Carla, vi var inviteret?
Du ville have gjort det samme, hvis du var mig.
Jeg ville ikke have løjet. Tænk at være som dig.
- Carla driver mig til vanvid. - Det er ingenting.
- To af barnepigerne blev indlagt. - Bare rolig.
Du har givet hende, hvad hun behøver for at latterliggøre dig. Og mig.
- Det afhænger af så meget. - Af hvad?
- Om vi tager med. - Til koncerten i New York?
- Og festen. - Vi er ikke blevet inviteret.
Man behøver ingen invitation.
Visse folk i New York går kun ud, hvis de kan snige sig ind til fest.
- Jeg ville ikke få lov af min mor. - Vi kan greje din mor.
Sig sandheden. Er du en smule sindssyg?
Vi må bare med.
Det handler om stolthed.
Er der noget galt med laksen?
Jeg er ikke sulten. Jeg har for store smerter.
Jeg har også smerter. Min tand er på vej ud.
Ikke den slags smerte. Det er hjertekvaler.
Sidarthur er opløst. Sidste koncert er i New York. Så er det slut.
Godnat, søde prinsesse. Må kor af rockengle synge dig i søvn.
- Jeg vil ikke leve uden dem. - Lad mig gætte.
Du vil med til koncerten.
Hvis jeg kunne se dem live, ville jeg have mindet,
der kan bære mig igennem de tomme år forude - som en vej i Kansas.
- Børn og rockkoncerter går ikke. - Hvordan kan du behandle mig sådan?
Jeg er din førstefødte. Du lænede dig over vuggen for at se mig ånde.
Derfor vil jeg holde dig i live.
Hun ville ikke stoppe et sekund og tænke på mit håb og mine drømme.
- Hvad sagde Ellas mor? - Hun spurgte ikke.
Hun sagde, hendes mor ville bide sin akrylnegl af, hvis hun nævnte det.
Så er det vist afgjort?
Nej, jeg er ikke ligefrem en qué será, será person.
Godt.
- Jeg kan lide din halskæde. - Tak.
Jeg har haft den, siden jeg var seks. Den er næsten antik.
- Jeg kan lide dine støvler. - Tak.
Jeg kan lide dit smil.
- Middagsmad, Mary. - Jeg holder sultestrejke.
Ligesom Gandhi, der blev presset af den britiske regering.
Jeg spiser ikke én bid, før du siger, jeg må se Sidarthur.
Du har to minutter til at komme,
ellers tager den britiske regering døren af hængslerne og hiver dig ud.
Kom ind, hvis du skal.
Sagen er den, at dramaqueen'en har været Gandhi i to dage.
Jeg prøver.
Din far vil vide, om han må tage dig til koncerten.
Tak for invitationen, men jeg kan umuligt gå derhen med min far.
Jeg ville dø af skam.
Okay.
Jeg elsker også dig. Farvel.
Jeg prøver. Hvad med det her?
Far tager dig til koncerten og henter dig bagefter.
Som et barn, der bliver hentet fra børnehaven?
Kan I ikke stoppe den ydmygelse, I overdænger mig med?
Vi overdænger ydmygelse.
Ja. Okay. Farvel.
- I aften skal du spise. - Skal Mary dø?
Hun skal ikke dø, men det lugter, som om noget er dødt herinde.
Hvad er det for en lugt?
Så er det nok.
Ingen lommepenge i en måned, og så kan du få dem igen på prøve.
Jeg skal bruge pengene nu. Tag dem næste måned eller til september?
Vildt fedt.
Jeg har ledt overalt efter jer to.
Jeg vidste, I ville se dem. De er lige kommet med posten.
- De er lige blevet trykt. - Du ødelægger min udsigt.
Har du fået dine endnu?
Mine kom med posten i går, men jeg er sød nok til ikke at prale af dem.
Hvorfor ikke indrømme, du ikke har billetter og invitation?
Jeg er sikker på, der kommer en masse fotografer.
Måske kan vi blive fotograferet sammen.
Det er en aftale. Du må også være med på billedet, Ella.
Helt klart, jeg kommer.
Virkelig?
Det tror jeg.
- Jeg har nok til os begge to. - Bare til jeg får lommepenge.
Når jeg får min første filmrolle, skal du med til Europa.
Er du sikker på, vi har nok til...
SIDARTHUR UDSOLGT
- Selskab. - Se, hvem der er her.
Jeg ville blive og snakke, men det gider jeg ikke.
Hun var så ond ved Kali Stevenson, at de flyttede til Cleveland.
Vi ses til koncerten på fredag.
Det var en god replik, hvis vi skulle derhen.
Noget så ubetydeligt som billetter skal ikke stoppe os.
En del af morskaben ved New York er at handle med sleske billethajer.
Hvis vi tager af sted, dør jeg, og mine forældre finder ud af det.
Så siger mrs Higgins: "Hvad vil du nu gøre, min kære?"
Der er rollefest hos Carla "The Bad" Santini efter forestillingen.
Alle vil være fint klædt på, og jeg vil se helt perfekt ud.
Bilen brød sammen og kostede 600 dollars. Jeg skal købe ny ovn, så...
Kan du se helt perfekt ud i noget, du allerede ejer?
Jeg prøver at finde noget.
Om 64 timer kan jeg næsten røre ved ham, der skrev alle sangene,
og jeg ved stadig ikke, hvad jeg skal have på.
Jeg behøvede en superflot kjole, der fik mig til at ligne en på 25
og se smart nok ud til at få opkaldt en parfume efter mig.
Den skulle være helt speciel.
Være glamourøs og sende et budskab.
Hvis Stu Wolff skulle bemærke mig.
Jeg kunne bare tage den på og se Stu.
Jeg bliver en trist rødhåret pige, der ikke ved, hvordan man går klædt.
Bare rolig. Jeg finder noget at tage på.
Tilbehør er også godt. De vil hjælpe mig.
Græd ikke.
Jeg kan ikke lyve og sige, at jeg sover hos dig.
Jeg kan ikke tage til New York bag mine forældres ryg.
De vil også være i byen, bare ikke det samme sted.
Jeg tager ikke med.
Vi skal gøre sådan nogle ting.
15-årige i andre kulturer er bedstemødre.
De folk, der bragte os til verden,
forstår ikke, vi er nødt til at flyve fra reden.
Naturen siger, vi skal væk. Vores forældre er gode og elsker os.
De elsker os, ikke? De elsker os højt.
Jeg er sikker på, de nødig ville have, der skete os noget...
Vent her et øjeblik, okay?
Græd ikke, for det skal nok gå. Vi gør det, og det bliver sjovt.
Jeg kan ikke lyve.
Det er utroligt, hvordan jeg når de samme konklusioner som dig.
Ella og jeg kunne bruge noget voksenopsyn.
Planen er, du kører os til toget i fuldt dagslys.
Ellas forældre vil være i New York og henter os på Grand Central.
De kører os hen til koncerten, og vi bor på deres hotel.
Det lyder sikkert. Tænk, det kom ud af mit hoved.
Jeg må tale med Ellas mor og far.
Klart. Gør det blidt, for de ved ikke noget om det.
- Husk nu på, vi er i forstæderne. - Ja.
Det ville ikke skade, hvis du sagde, at mikrobølgeovne ikke er så slemme.
Mary føler, at hun bare må se den koncert.
Søde, føler du også, at du bare må se Sidarthur?
- Det er deres sidste optræden. - Hvorfor spurgte du ikke?
Det vidste jeg ikke, jeg kunne.
Din mor og jeg skal ind til byen på torsdag på en lang weekend.
Vi kan hente dem, og de kan bo hos os.
- Lige nede ad gaden fra koncerten. - Det ville være fint.
Det er, som om himlen ville have det.
Nogen har ødelagt hælen.
Piger, hør her, alle sammen.
Generel meddelelse, alle sammen.
Kostumer er hellige.
Hør nu her.
Hvad tager man på til Stu Wolffs fest?
Der kommer mange berømtheder.
Jeg ved ikke. Jeg vil se kanongodt ud.
Man tager det på, man normalt går med til den slags soiréer.
Helt ærligt.
Åh, gud.
Kriminalitet har aldrig appelleret til mig,
men en pige må gøre, hvad der skal til, og jeg behøvede Elizas kjole.
Du behøver ikke gøre det for mig.
Du ville gøre mig en tjeneste, men måske er den for stor.
Jeg er inde og ude af dramalokalet på få sekunder.
Fem, seks, syv, otte og...
Jeg er ellers aldrig uprofessionel,
men jeg kan ikke samle mig, når Sam løber en risiko for mig,
og når jeg om ti timer skal stå foran Stu Wolff?
Lige et øjeblik. Så er det nok.
Hør så her!
Undskyld.
Måske laver du så mange fejl, fordi du er spændt på koncerten.
- Jeg er vant til den slags. - Lola og Carla, skal I tale sammen?
Premieren er om en uge.
Jeg ville tro, vi kunne have én anstændig prøve nu.
Nu synes jeg, vi skal tage en dyb indånding.
Træk vejret og prøv at slappe af.
En mere.
Ryst kroppen.
I skal bare ryste og slappe af,
og så henter jeg noget, jeg virkelig skal bruge i dramalokalet.
- Jeg henter det til dig. - Det er i orden.
Det, jeg skal bruge, er låst inde i dramalokalet.
På side 42 i manuskriptet vil jeg kigge dydigt ned.
Lad mig komme frem.
Kan vi ikke nok gå tilbage på scenen?
Gider du lade mig komme til?
Underligt. Hvorfor er den ikke låst?
- Jeg låser altid den dør. - Du låste den sikkert.
Vi har den samme lås derhjemme. Nogle gange virker den ikke.
Man ved aldrig, hvad der vil ske.
- Der mangler ingenting. - Hvorfor skulle der mangle noget?
Det aner jeg ikke, vel?
Jeg vil tale om mine replikker. Jeg kan dem ikke særlig godt.
Kan du ikke dine replikker endnu?
Jeg vil ikke diskutere det nu.
Du gør mig bare så nervøs.
Jeg vil vise dig noget på scenen.
Ved du, hvad jeg tror? Jeg tror, du har arbejdet så hårdt,
alt for hårdt, og du bør holde fri i weekenden og slappe af.
Jeg har aldrig slappet af før. Det kan jeg da godt prøve.
Det synes jeg, at du skulle.
Jeg var rædselslagen.
Jeg skulle til at tage kjolen, da miss Baggoli kom ind.
Tak, fordi du prøvede.
Prøvede?
Prøv at se under kølerhjelmen.
Tager du gas på mig?
- Jeg vil ikke misse toget. - Vent på mig.
Tænk, at du stjal Elizas kjole.
- Jeg lånte den. - Spurgte du, om det var i orden?
- Sam tog... - Fik du Sam til at stjæle den?
Sam lånte den, og den vil være tilbage mandag morgen.
- Jeg kan ikke gennemføre det. - Bak ikke ud nu.
Lad mig få en glædesfyldt aften,
hvis jeg skal tilbringe resten af min dyrebare ungdom bag tremmer.
- Det skal bare være en god koncert. - Det er det.
Jeg vil ikke nærme mig en billethaj. Du tager pengene.
Hvor er du smuk.
- Også dig, Lola. - Tak.
Det er I begge to.
- Hotellet er et par gader derfra. - Jeg kender New York.
Vi er tilbage på hotelværelset klokken 12.
- Har I billetter og penge? - Vi har penge. Vi køber billetter.
- Den tager jeg. - Tak.
- Vi kører jer derhen. - Alting skal nok gå fint.
Det er en stille, lille koncert.
Hovedet op, gå fremad. Vær klar til at rocke og rulle.
- Piger, helt ærligt. - Vores billetter er i døren.
SIDARTHURS SIDSTE KONCERT
- Se, om nogen sælger billetter. - Er der ikke en stand?
Nej, det er almindelige folk, der er billethajer.
Vi må være hårde over for dem. Man skal prutte om prisen.
- Hvor meget? - 165 for orkesterpladser.
- I får dem ikke billigere. - Dem tager vi.
Så har vi kun lidt tilbage til andre ting.
Når du ser Stu Wolff, behøver du ikke andre ting.
- De er i din makeuppung. - Okay.
- Hvad er der galt? - Min makeuppung er her ikke.
Det skal den være.
- Hvornår så du den sidst? - Bag vasken i toget.
Måske er det karma.
Vi skal bare gå ind med en stor gruppe.
- Mener du snige os ind? - Det er under vores værdighed.
Men jeg kan ikke finde et bedre ord for det, vi nu skal gøre.
Jeg har aldrig sneget mig. Jeg kan ikke.
- Jeg er hunderæd over at være her. - Det er bare sceneskræk.
Det er lidt svært, så bare følg efter mig.
Hvilken sang mon de spiller? Bare de spiller "Love Loser".
Jeg er så spændt. Det er, som om jeg har ventet på det for evigt.
Lige et øjeblik.
Må jeg se din billet igen?
Min billet. Ja.
Den er her ikke. Jeg må have tabt den.
Ingen billet, ingen koncert.
- Jeg vil tale med din chef. - Du kan tale med ham udenfor.
Gå hen til døren.
Se Stu.
Bliv der. Jeg kommer ind.
Jeg skal være hos min kusine.
Hun har en sjælden sygdom, hvor man får åndenød og dør.
Hun må ikke være alene. Hun er alene og har åndenød.
Jeg skal være hos hende hele tiden.
God plan.
- Måske skulle vi tage til hotellet. - Og gå glip af koncerten? Næppe.
- Vi er ikke til koncerten. - Vi er tæt på.
Stu Wolff er få meter væk fra os. Snart vil han være til fest med os.
Dine overbevisninger er utrolige.
Hvor skal du hen? Gå ikke fra mig.
Kom tilbage.
- Hvad laver du? - Jeg tager tilbage til hotellet.
Vil du bare give op? Hvad, hvis alle gav op?
Så var der intet Amerika, elektricitet eller TiVo.
Vi skulle se følge tv-programmet.
Vi ville aldrig se Renée Zellweger eller Christina Aguileras arbejde.
Hvis alle gav op, ville vi sidde i mudderhytter og spise ukrudt.
Vi skal ikke holde op med at prøve, men gå hen på hotellet.
Vil du ikke se Carlas ansigt, når vi dukker op til festen?
- Jo. - Så lad os tage til SoHo.
Hvor i SoHo? Vi aner ikke, hvor Stu bor.
Jo, vi gør. Jeg har den her.
STU WOLFFS BOLIG
- Et billede af en dør? - Det er ikke bare en dør.
Det er en sort dør med vinduer.
Hav lidt tillid. SoHo er New Yorks artistiske sjæl og lige om hjørnet.
Er 67 gader lige om hjørnet?
Parat?
Der er en mand, der følger efter os.
Vær ikke dum. Kriminaliteten i New York er faldende.
En mand og en hund følger efter os.
Bliv her, jeg ordner det her. New yorkere kan klare problemer.
- Far, hvad laver du her? - Din mor ringede. Hun var nervøs.
- Mor er født nervøs. - Hvor skal du hen?
- Til fest. - Du er helt våd.
- Intet kan regne på min parade. - Jeg kan lide fester.
Hvis du kommer, vil Stu Wolff aldrig synes, jeg er cool.
- Kan du ikke vente udenfor? - Lige udenfor.
Men hvis jeg ser noget underligt, kommer jeg ind. Jeg kan lide fester.
Tak. Hold lav profil, for du skræmmer min ven.
Okay, men jeg holder øje med jer.
Han vil ikke genere os mere. Er du parat til at more dig?
- Det håber jeg. - Godt.
Det var Santinis bil.
Lola Steppe, Ella Gerard. Hyggeligt at se dig igen.
Jeg må se jeres invitationer.
Sært, du skulle spørge. Vi glemte dem til koncerten.
Vores navne skulle være på listen.
- Der er de. - Dr. og mrs Lawrence.
Min mor og far. De kunne ikke komme.
Min mor har udslæt, og min far opererer.
Jeg troede, dit navn var Steppe.
Må jeg låne telefonen? Jeg skal ringe hjem.
Det er en privat bolig. Brug en telefonboks.
- Du slæbte mig herhen. - Det er din egen fest.
Du skal ikke sige, hvad jeg skal gøre mere. Det er forbi.
Rør ved mig, og du...
Han har altid været et problem. Godt, han ikke er vores mere.
Jeg elsker dig. Lad mig bare tale med dig...
Bortset fra affaldet, er det som at følge efter Heathcliff.
- Måske skulle vi lade være. - Slap af.
Jeg vil hellere miste ham end mit liv. Hvor skal han hen?
Et pragtfuldt sted.
Er det her pragtfuldt? Jeg bliver bange af at være herude alene.
Vi er ikke alene. Vi er sammen med en voksen.
Han er ikke er sammen med os, og han er ikke voksen. Han er rockstjerne.
Mr Wolff?
Kom. Hjælp mig med at få ham ud.
- Han lugter som en kloak. - Se, hvor smuk han er.
Åh, gud. Han græder.
Tænk, at vi er så heldige.
Folk beder til, vi ikke sætter os tæt på dem.
Lad os få ham ind i en bås, før nogen kan lugte ham.
Alle vil have noget af mig.
I tror, jeg er en almindelig fyr. Det er jeg ikke.
Tror I virkelig, at nogen ved, hvem jeg er?
Jeg ved ikke engang, hvem jeg er.
Med lidt kaffe bliver han den sande og modige mand, han virkelig er.
Hvad skulle det være?
Tror du, jeg har nogen rigtige venner?
- Vi skal bare have kaffe. - Ikke mig.
Jeg vil have en hamburgerplatte, gennemstegt, og en portion løgringe.
Bare giv ham noget kaffe. Han kan ikke spise et måltid nu.
Jeg vil have en deluxe hamburgerplatte. Er det så svært?
I må hellere holde styr på ham. Chefen vil ikke have ballade.
Hvad vil I have? Autografer, penge, en pladekontrakt?
Piger, vil I have noget af mig?
Er det digteren, der oplyste dine mørke dage?
Sagde jeg ikke, han var en plaget sjæl?
Stu, har du nogen kontanter? Vi glemte vores på toget.
Jeg vidste, I ville have penge. Se.
Ingenting.
Det er ikke løgringe.
Er det ikke utroligt? Vi drikker kaffe med Stu Wolff.
Jeg har mange spørgsmål om dit arbejde.
Det er umuligt at tale med nogen, der er fuld.
Du forstår ikke den kunstneriske sjæl.
Han drikker for at lamme sine voldsomme følelser.
Det gør alle genier.
Jeg vil have løgringe.
Det er en doughnut.
Jeg vil have løgringe. Nu.
Hvad er der galt med betjeningen?
Er vi sammen?
Hvem er du?
Skæbnen har bragt os sammen.
- Det er Ella. - Ella hvad?
Ella Gerard. Birch Hallow Road 58, Dellwood, New Jersey. 201-555-0199.
Mine forældre er på Hilton.
Jeg vil ikke forurolige dem.
Det er min mors fødselsdag. Jeg gav hende et tæppe.
Vær stille, mr Wolff. Hvad med dig?
Lola Steppe. Min fars navn er Calum Steppe.
Adressen er Bleeker Street 512. 212-555-0125.
I tre kan sidde derovre, mens jeg ringer.
Hvad er der galt med dig? Hvorfor løj du over for politiet?
- De finder ud af, din far er død. - Hvad foregår der?
Hvorfor er du ikke bange for, hvad dine forældre vil sige?
Jeg accepterer, hvad livet bringer, men hvorfor gav du en falsk adresse?
Jeg tror, din sande sjæl og ånd endelig er begyndt at vise dig.
- Hvorfor løj du? - Jeg løj ikke.
Min far bor på Bleeker Street. Han har en billig lejlighed og hund.
Du sagde, din far døde i en motorcykelulykke.
Jeg overdrev en lille smule.
En smule? At overdrive en smule er at sige, du er lidt højere.
At sige din far er død, når han lever, er at lyve helt vildt.
Vi taler om det senere. Vi bør fortælle Stu, hvad der skete.
Fortæl mig det. Hvorfor sagde du, din far var død?
Døde han? Hvornår?
- Jeg havde en grund. - Hvilken?
- Sandheden? - Ja, sandheden.
Du kan godt huske, hvad det er, ikke?
Var vi ikke på en diner? Jeg kan se "Merry Xmas" for mig.
Giv mig et øjeblik, så forklarer jeg det, men nu taler jeg med hende.
Hele sandheden.
Jeg løj, fordi jeg ville gøre mig mere interessant.
Mere interessant?
Vi er 1000 kilometer hjemmefra i arresten med en fuld rockstjerne,
hvor vi venter på din døde far, og du vil være mere interessant?
- Mere interessant end hvad? - Du forstår det ikke.
- Det var en ny by og en ny skole... - Jeg forstår.
Jeg løj for min mors skyld for at beskytte hende mod forstæderne.
- Dine forældre forstod hende ikke. - Så du myrdede din far?
Jeg ville værdsætte, hvis du holdt op med at snakke.
- Kom nu. - Bare...
- Hvad foregår der? - Anhold ham, for han forfølger os.
- Calum Steppe. Hvad skete der? - Det vil jeg også vide.
Som aftenen skred frem på de hjerteløse gader,
fortalte jeg betjenten vores beretning.
Vi var desperate efter at se hans koncert.
Han er den største digter siden Shakespeare.
Vi mistede pengene og fik ingen billetter.
Vi prøvede at komme med til fest, så vores drømme ikke blev knust.
Han stormede ud, og vi sørgede for, han ikke kom til skade.
Det dæmrer lidt. Jeg besvimede ved noget affald, og de hjalp mig.
Jeg burde være rasende, men det er for sent.
Jeg er glad for, der ikke skete noget værre.
- Han ligner hunden i The Dog Years. - Han er hunden i The Dog Years.
Er han hunden i The Dog Years?
Min niece elsker de bøger. Du er berømt.
- Ikke så berømt som dig. - Molly tror ikke, jeg har mødt dig.
Negus, ikke? Og Calum Steppe, ikke?
Vi har tjekket jeres historie, og I kan gå.
Undskyld, mr Wolff. Må jeg få din autograf?
Ja, selvfølgelig.
"Til kriminalbetjent Rose."
"Stu Wolff."
Nu hvor det er klaret, vil nogen så med mig til fest?
Jeg vil gerne.
Du kan ikke være sur på mig for evigt.
- Tilgiv mig. - Jeg er ikke klar til at tilgive.
Det er århundredets fest. Vil du ikke more dig?
- Jeg er ikke i festhumør. - Du må undskylde.
- Det siger du for at redde aftenen. - Nej.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre uden dig.
Hvad foregår der? Hvorfor er I stadig herude?
Vi har ikke lyst til at gå ind lige nu.
Lad mig følge jer tilbage til hotellet.
Måske kan vi gå ind i et lille stykke tid.
Der er I.
Hvad med at få noget tørt tøj på?
Jeg får kjolerne renset og sendt over til din far.
Han er fremragende. Jeg tror, han og jeg bliver venner.
Lad os gå ovenpå.
Jeg kan ikke se hende, kan du?
Er det ikke utroligt? Vi har hans tøj på.
Og på hans soveværelse.
Du må fejre det med mig. Kom nu.
- Alting skal være godt imellem os. - Det synes jeg også.
Du må love, at du aldrig lyver over for mig igen.
Jeg lover. På æresord.
- Lover du? - Ja.
Kom, vi er på hans værelse.
- Hvad vil du? - Det ved jeg ikke.
Vi har ledt efter dig.
- Så du hendes ansigt? - Hun ser rigtig sur ud.
Livet kan være tilfældigt og smukt.
- Mine frelsere. - Åh, gud.
- Det er Steve. - Øjeblik.
Jeg ved, du har travlt, men kan jeg tale med dig et øjeblik?
Hvorfor ikke? Værsgo.
Tænk, at jeg har mødt dig. Tænk, at jeg sidder her
med manden, der skrev alle de sange, der var så opløftende.
Hvad tænkte du på, da du skrev: "Folk venter bag døre på at funkle"?
Det aner jeg ikke.
Men du skrev det.
Livet er lidt tåget, lidt svampet.
Det sagde mig virkelig noget
og sikkert også 100 millioner andre piger, men især mig.
Jeg vil gerne imødekomme en fan.
Jeg er ikke bare en fan. Jeg lå ved dine fødder, metaforisk.
Når jeg hørte Always Morning, tog jeg grå jakke på,
fordi du havde grå jakke på på cd'en.
Du havde gråt på, fordi det var tvetydigt. Har jeg ret?
Nej, jeg har ret.
Du ser skuffet ud.
- Det er jeg. - Over mig?
Jeg synes stadig, du er den største siden Shakespeare,
men det er ærgerligt, jeg aldrig vil kunne diskutere dine digte med dig.
- Hvorfor? - Fordi du er en drukkenbolt.
Jeg håber, det er nemmere at få den tilbage end at få den ud.
- Jeg har fået stuearrest. - Også mig. Jeg er stolt af dig.
Det har jeg ventet på siden min første sommerlejr,
da Carla fortalte alle børnene, de ville dø, hvis de legede med mig.
- Hun smiler. - Hun bluffer.
Jeg skal til time. Fortæl, hvordan det går.
Lad os se hende synke.
- Se det her. - Havde du det skægt?
Hvis det ikke er frk. Lade Som Om. Ville I høre om Sidarthurs fest?
Hvorfor det? Ella og jeg var der, husker du nok.
Hørte I det? Hun sagde, at de var der.
Det vil ikke hjælpe jer at lyve. Alle ved, at I ikke var der.
Lad ikke, som om du ikke så os. Det gjorde du.
Ella og jeg kom ind med Stu Wolff, og vi reddede faktisk hans liv.
- Fortæl dem det. - Vi behøver ikke bevise noget.
Glem alt om din nye personlighed.
Måske du vil se nogle billeder fra festen?
Jeg ved, du kan lide Stu Wolff. Jeg har nogle gode fotos af ham.
- Vi tilbragte hele aftenen med Stu. - Forlod han festen for jer?
Vi var til den fest.
Min far var der. Han og Stu skal mødes.
Hvilken far? Du har ikke en far.
Du sagde, han døde, før I flyttede hertil.
Hvad gør du? Finder du bare på ting hen ad vejen?
Tror du, vi er dumme, fordi vi ikke er fra New York?
- Du så os der. - Nej, løgner.
Det er du nemlig. En løgner.
Dit navn er ikke engang Lola, Mary.
Ella har ret. Jeg behøver ikke bevise noget over for jer.
Du ved, vi var der.
Hun græder.
Babyen.
Du har ikke ret til at skrive det ned, som jeg siger. Det er mine...
Undskyld, jeg kan ikke fortsætte. Der er noget, jeg må sige.
- Hurtigt. - Jeg har en tilståelse.
Jeg lånte Elizas kjole i weekenden.
Undskyld, men jeg havde ikke et andet valg.
- Hvorfor? - Jeg ville have den på til fest.
Hvornår holder du op?
Du kunne umuligt have taget kjolen,
for den er låst inde i dramalokalet.
Det kan kringles.
- Hvor er den nu? - Den er tilbage og i fin stand.
Den er fuldstændig ens, men en smule anderledes.
Er hun ikke utrolig? Først tager hun kjolen, så lægger hun den tilbage,
og så tager hun til fest, hvor ingen så hende.
Kjolen blev våd, og Stu Wolff fik mig til at tage tørt tøj på.
For jeg skulle have det bekvemt.
Efter afskedskoncerten ville han bare se Mary tørre.
Hold op, piger.
Han sendte den til min far i en stor limousine.
En kjole i en limousine? Kan I forestille jer det?
- Han elsker min far og hans hund. - Din hund gav vel ham sin autograf.
Jeg tog kjolen.
Stu Wolff gav mig den her.
Den er fra hans turne. Hvor er den ellers fra?
I en genbrugsbutik som alt andet.
- Den tørrede jeg hans tårer med. - Vi burde få den undersøgt for dna.
Jeg glemte en halskæde hos ham. Han sender den tilbage med FedEx.
En kjole, der kører i en limousine.
Det er en god ting, for ellers skulle den praje en taxi.
Du er morsom. Du skulle være komiker.
Kan vi gå tilbage til arbejdet nu?
Vi har så meget at gøre inden onsdag aften.
Du tror på mig, ikke? Carla lyver.
Vi har arbejdet så hårdt på stykket.
Jeg vil ikke lade dig ødelægge det for mig.
Vi har alle sammen fået nok.
Har du? Har du endelig fået nok?
Jeg sank ned i en depression, som kun Hamlet ville genkende.
Historien, jeg fortalte, var sandsynlig og tænkelig
og fuldstændig sand, men ingen troede på mig.
Måske kan man aldrig vinde over Carla Santini'erne her i verden.
Jeg havde aldrig følt mig så besejret.
Jeg følte mig mere som en due end en flamingo.
Ella er her.
Gå bare ind.
- Jeg vil tale med dig. - Jeg har det ikke godt.
Drop det pis. Jeg ved, hvad du laver.
Hvad blev der af den mest høflige og velopdragne pige i New Jersey?
Hvad betyder det? Vi ved, at vi tog til festen.
Vi ved, hvem vi mødte, og hvad vi gjorde.
Rejs dig op.
Jeg kan ikke.
Har noget set Lola Steppe?
Jeg er virkelig syg. Spørg min mor.
Den hopper jeg ikke på. Du trækker dig ud af stykket.
Jeg er syg og kan få lunge- betændelse, og så er du beskyldende.
Det kan du ikke gøre. Alle regner med dig.
Hvad med dine forældre og Sam?
Sam har aldrig set en skoleforestil- ling. Han tager kun derhen for dig.
Lola Steppe, min Eliza.
Lad mig komme til.
En time, til tæppet går.
Hvad med mig?
Jeg var ulykkelig, indtil du kom til Dellwood.
Jeg troede, alles liv var ligesom mit,
at de gjorde, hvad man skulle, når de skulle gøre det
uden at sætte spørgsmålstegn.
Det eneste, jeg kunne forvente, var et liv som mine forældres.
Så mødte jeg dig.
Du gav mig mod.
På grund af dig er jeg modig nok til at være anderledes.
Rør mig ikke.
Du er falsk.
Carla kan ikke gøre noget ved, at du skal spille Eliza Doolittle,
og du vil bare opfylde hendes ønske.
Jeg lagde en besked hos din far. Skal jeg ringe til miss Baggoli?
Nej, jeg har det pludselig langt bedre.
- Kan du klare det? - Jeg er født til at spille Eliza.
Så tag kostume på. Tag dem med storm.
Tænk, at jeg altid får, hvad jeg vil have.
- Tag min kjole af. - Nu er jeg Eliza.
- Tag min kjole af. - Nyd stykket.
- Ja. - Og tag mit første kostume af.
Fem minutter, til tæppet går.
Tag min kjole af.
Tag den kjole af.
- Undskyld. - Jeg er glad for at se dig.
Vil du have en is?
Jeg ved, du klarer det rigtig godt.
Jeg indrømmer, at jeg er bange. Men jeg er også spændt.
Vær ikke bange.
Du bliver vidunderlig, Lola.
Du kaldte mig Lola.
Du er en Lola. Held og lykke.
Tryk på tasterne, børn.
Du har ingen ret til at skrive, hvad jeg siger. Det er mine ord.
- Sig "New York". - New York.
New York med et R.
New Rork.
Du kan ikke tale, men se, om du kan gå.
Alle accepterede hende på grund af mig.
Kun på grund af dig? Jeg var der også.
Jeg knoklede, så du tog dig godt ud.
Hvad vil du nu gøre, min kære?
Jeg vil være lærer, for det er det mest værdige, en person kan blive.
Bravo.
Jeg nægter at tro det.
Inviterede min far dig?
- Må jeg komme ind alligevel? - Ja, selvfølgelig.
Jeg nægter at tro det. Det er skørt.
Lolas far sagde, hun ville være her.
Er du her i mit hus på grund af Lola?
Bliv her, så henter jeg hende.
- Jeg henter hende. - Må jeg ikke komme ind?
Se, hvem der kom og besøgte mig.
Se, hvem der er her.
Er det Stu Wolff?
Se, hvem der kom hjem til mig.
Jeg ville bare sige...
Du glemte den hjemme hos mig.
Jeg havde forestillet mig dette i mine skøreste og vildeste drømme.
Er dine drømme ikke skøre og vilde,
returnerer folk som Stu Wolff ikke smykker personligt.
Kom nu, det er bare en hånd.
Tak, fordi du kom.
- Hvordan har du haft det? - Jeg har været ædru.
Jeg er på afvænning. Igen.
En sød pige sagde, jeg var en svamp, og det kunne jeg ikke lide.
- Det lyder barsk. - Det var en øjenåbner.
Måske kan vi snart tale om din fantastiske musik.
- Bare sig hvornår. - Kan jeg sige hvornår?
Inden for rimelighedens grænser.
- Vil du danse? - Helt klart.
Det her lærte jeg: når man er lykkelig, er hele verden New York,
og drømme er vigtige.
En dag, når man ikke kigger, finder de dig.
Så er der Sam. Han var der altid, men da jeg åbnede mit hjerte,
tænkte jeg: "Nu min karriere er be- gyndt, kan jeg godt have kæreste."
Jeg indså, at virkeligheden kunne være meget sjovere end fantasi.
Er det ikke utroligt, at det skete i Dellwood, New Jersey?