וידויה של נערה מתבגרת"
להתראות, מותק.
תשמרי על עצמך. אימא, שכחת את זה.
איזה מלאך.
מאוד מדאיג אותי שאת עוברת לגור לבד.
אימא, ממש מקסים מצדך לגלות כזאת התחשבות,
אבל אני בהחלט מסוגלת לדאוג לעצמי, יקירה.
בואו, בנות. להתראות, חמודונת שלי.
אני חופשייה! אוכל לגור לבד בניו יורק ולעשות מה שבא לי.
נולדתי וגדלתי בניו יורק, מרכז העולם.
למרבה הצער, אימא שלי העבירה אותי לפלנטה אחרת, ניו ג'רזי.
מה הפלא שלא הצלחתי להתמודד עם המציאות?
אפשר להאשים אותי שחלמתי שהיא משאירה אותי בעירי האהובה?
מרי? מרי, זזים.
שלום, בית ילדותי. שלום, גירוי אינטלקטואלי ורוחני.
שלום, ברודוויי. מרי, אני מבקשת ממך.
תפסיקי להיות כזאת מלכת דרמה".
לולה. מהיום והלאה השם שלי הוא לולה.
כבר בגיל חמש ידעתי שהשם האמיתי שלי הוא לולה.
קיבלת את השם מרי. זה השם שמופיע בתעודת הלידה שלך,
וכך אני מתכוונת לקרוא לך.
במשפחה שלי, אני פלמינגו בלהקה של יונים.
שלום, ניו יורק. שלום לסיכוי להפוך לשחקנית מפורסמת.
אתם נכנסים לניו ג'רזי."
נטשו כל תקווה."
ההורים שלך אומרים לך לחלום, ואז לוקחים אותך לניו ג'רזי.
זה חסר כל היגיון.
ברוכים הבאים לדלווד"
ברוכים הבאים לדד-ווד (היער המת). מותר לה להגיד את זה?
קדימה.
תזדרזו. בואו נראה את הבית החדש.
אימא. -זה רק דשא. הוא נמצא בכל מקום.
החדר עם מרפסת השמש שלי.
שגרתיות איננה הדבר היחיד שאתו אני צריכה להתמודד.
אי צדק חמור הוא דבר נוסף.
האדם היחיד שמנחם אותי הוא סטו וולף,
המשורר" מאז שקספיר, והסולן של להקת "סידרתור".
הוא ילווה אותי בימי הפרברים האפלים שלי.
בעיר, לקחתי שתי רכבות תחתיות ואוטובוס עד ביה"ס.
מדהים שאני יכולה להגיע לבי"ס בלי שזה יעלה דולר וחצי.
דלווד-היי. אני אהיה ציפור בכלוב, בבי"ס מצוין.
אבל אין טעם להיות שליליים לגבי מה שאי אפשר לשנות.
העיר החדשה שלי היא במה ריקה, שאליה אני מביאה את התסריט.
עמוק בלב, אני מרגישה שעומדת להיוולד אגדה.
האגדה הזאת יכולה להיות אני.
שלום. שלום.
אני לולה סטפ. אני מניו יורק, במקור.
אלה ג'ררד. אני מכאן, במקור.
אז... שלום.
שלום.
שלום! שלום.
ראית את סידרתור עצמם? לא,
אבל סטו וולף הוא המשורר הגדול ביותר מאז שקספיר.
גם לדעתי. יש לי את כל הדיסקים שלהם.
באמת? כן.
זה סטו וולף רוקד. הורדתי מהאינטרנט תמונות משגעות שלו.
כאן הוא בטקס הגראמי, כאן הוא גר,
וזאת השמלה שאני אלבש כשנתחתן.
כאן הוא נכנס ללימוזינה שלו. הנקודה השחורה היא הראש שלו.
איזה יופי של נקודה שחורה. שלום, אני קלרה סנטיני.
סידרתור? אבא שלי הוא העו"ד של סטו וולף. -באמת?
אבא שלך בטח היה אתו באותו החדר, וכל זה.
המון פעמים. את לא הבחורה שעברה לבית סוונסקה?
אני לולה סטפ. לא ידעתי שלבית שלנו יש שם.
זה אמור להיות חוש ההומור המפורסם של ניו יורק?
תושבי ניו יורק לומדים לצחוק על עצמם ועל השאר בצעירותם.
ההורים שלי לקחו אותי לניו יורק ביומולדת.
זה היה מקסים, האורות וכל זה.
ברור למה קוראים לה העיר הנהדרת בעולם.
אלה, את הנפש התאומה שלי.
שדרת פארק בחג המולד היא כמו טיול בשביל החלב.
רק שאף אחד לא נשדד בשביל החלב.
כולם לשבת במקום.
מיס בגולי?
יש לנו בחורה חדשה מניו יורק.
נכון. מיס סטפ. מיס סטפ.
אני יודעת שברישומים שלך אני ודאי מופיעה בשם מרי,
אבל כולם קוראים לי לולה מאז שהייתי תינוקת רכה.
אני אפילו לא יודעת מי המרי הזאת.
אני אוהבת את השם לולה. לולה.
זאת לולה.
עלייך לדעת שאת יושבת במקום המועדף עליי בשיעור היסטוריה.
אני אוהבת להיות במרכז.
גם אני. לא חשבתי שיש לנו משהו במשותף.
אני הרווחתי את המקום במרכז. חוץ מזה, אם את רוצה להשתלב,
אל תמשכי אלייך תשומת לב.
אם לא שמת לב, אני אוהבת לקבל את תשומת הלב. -תירגעי.
חוץ מזה, אל תסתובבי עם אלה, אף בחור לא שם עליה."
אין לה את הפוטנציאל שלך, נכון?
היא מתלבשת כמו אשת פוליטיקאי,
עם התסרוקות והנעליים. היא כל כך אקראית.
והמשקפיים האלו... הן כל כך לא "כאן ועכשיו".
אבל כדאי שאפסיק כדי לא להיות מגעילה.
רק תדעי שאם תנהגי בזהירות, יוכל להיות לך מגניב אתנו.
תמיד חלמתי שיהיה לי מגניב אתך.
אלה, חכי. אכפת לך שאשב אתך?
בסדר.
איזה כיף. כשאוכלים בחוץ בניו יורק, האוכל מתלכלך.
מה הקטע של סנטיני הגדולה?"
היא יפה, היא מקובלת, היא עשירה.
בגן הילדים היא ערפה ראשי בובות בנשיכה.
מי הבחור שמחייך אלינו?
זה סם.
סם?
סם, זאת לולה. לולה, זה סם. -שלום.
זה היום הראשון שלך כאן, נכון? -כן.
נחמד לפגוש אותך. גם אותך.
להתראות.
אין שום אפשרות שיהיה לי חבר. אני מתרכזת בקריירת המשחק.
כעבור שלושה שבועות, אני מתרגלת לחלק העשיר של העיר.
מלא בשערים, משעמם, שורץ "ארמני".
אני האספסוף שהם מנסים להרחיק.
כשסטו וולף שר, משהו בי תמיד רוצה עוד.
עוד ירחים וכוכבים ומוזיקה שמתנגנת ברוח.
כאילו הוא מדבר רק אליי.
אני אוהבת את סטיב.
בטח קשה להסתדר עם סטו. רואים שיש לו מצבי רוח.
רדוף רוחות. כל הגאונים האמיתיים הם רדופי רוחות.
זה מה שעליהם לסבול למען האמנות שלהם.
עוגות שמרים, גבירותיי?
זה בדיוק כמו ארוחה במזנון. תודה.
בטח יש לך עוגות שמרים בבית. פשוט חיממתי אותן במיקרוגל.
אימא שלי לא אוהבת מיקרוגלים. הדעות שלה מאוד נחרצות.
אף פעם לא שמעתי על מישהו שנוקט עמדה בקשר למכשיר חשמלי.
למה אימא שלך לא אוהבת אותי? היא כן אוהבת אותך,
היא רק חושבת שאת קצת מוזרה. זאת אומרת...
את באמת מוזרה. קצת.
לולה. לולה, אני מצטערת.
למעשה, היא חושבת שאימא שלך מוזרה.
אימא שלי ראתה אותה בסופר, לבושה בסרבל מלוכלך,
עם מקלות אכילה בשיער, מתווכחת עם הקצב.
זה לא חשוב. לא חשוב?
היא האישה שהביאה אותי לעולם,
החלב שלה הזין את גופי השברירי ודמה זורם בעורקיי.
כמובן שזה חשוב.
ההורים שלי מרובעים.
שניהם לא מרוצים מכך
שלאימא שלך יש שלושה ילדים, בלי בעל.
להיות אם חד הורית זה שלב מעבר.
קרן הייתה נשואה. זה יכול לקרות שוב.
אבל חשבתי שאמרת שאת "ילדת אהבה".
אני ילדת אהבה. אבא ואימא היו נשואים, ומאוד מאוהבים.
ההורים שלי השתגעו זה על זה ברגע שהמבטים שלהם נפגשו.
אבא היה מעין כוכב רוק. אימא הייתה חתיכה.
היתר היה יד הגורל.
הם התחתנו,
ואז ישנו באוהל במדבר וספרו את הכוכבים.
מיליון ושלוש, מיליון וארבע...
ההורים שלי שטו בברמודה, אבל פחדו לרדת מהסירה.
ההורים שלי היו מאוהבים. אהבה עמוקה, מרגשת.
הדבר היחיד שיכול היה לשפר את החיים שלהם היה אני.
עוד כשהייתי ילדה קטנה, שאפתי למערכת יחסים כמו שלהם.
ואז הגיעו התאומות, ולא הייתה שמחה גדולה משלנו.
כשאבא שלי שמע את החדשות, הוא עלה על האופנוע המגניב שלו
ונסע לקנות לאם בתו וילדותיו לעתיד את הפרחים שאהבה.
פתאום...
מצאו אותו מפוזר בשדרה התשיעית.
והעשירית.
לולה, אני ממש מצטערת. לא ידעתי.
אירוני, נכון?
ההורים שלך חושבים שאימא שלי היא הרס הסדר החברתי.
היא בסך הכול קרבן הגורל.
מה? -כלום. אני אוהבת את מקלות האכילה בשיער שלך.
קרלה סנטיני חושבת שהיא ג'וליה רוברטס,
ושכל היקום מתעניין בדבריה. אז אי אפשר שלא לשמוע אותה.
הייתה לי שיחה ארוכה עם מיס בגולי
בנוגע ל"פיגמליון", שחוג הדרמה מעלה.
אמרתי לה שזה מאוד נוקשה לדבוק במחזה המקורי.
לא לדבוק במחזה המקורי? למילות הקסם של ברנרד שואו?
אנחנו לא אנגלים, וזאת לא המאה התשע עשרה.
אנחנו צריכים להתאים את הקלסיקה לתקופתנו.
זאת קלסיקה מכיוון שזאת קלסיקה.
חשבתי להעביר את העלילה לניו יורק,
ולהפוך את אלייזה לקופאית.
את תשחקי את אלייזה, מן הסתם? בטח. כבר קיבלתי את התפקיד.
כשעברתי לדד-ווד, הרגשתי שאגדה עומדת להיוולד.
האם קרלה סנטיני תעמוד בדרכה של הלידה הזו?
מיס בגולי, לא ידעתי שכבר בחרו את השחקנים ל"פיגמליון".
אשמח לקבל הזדמנות לגלם את אלייזה דוליטל.
אולי אוכל להוכיח לך את זה עכשיו ו...
לא, לולה. רק תליתי את ההודעה על הלוח. המבחנים ביום שישי.
תודה, מיס בגולי.
ג'ורג' ברנרד שואו הוא מחזאי נהדר.
והוא גם צמחוני.
הגעת בדיוק בזמן, לולה. הזדרזי.
אני מספרת לכל השאר על הרעיון שעלה במוחי
בנוגע להפקה שלנו של "פיגמליון".
כידוע לכם, המחזה "פיגמליון" מתרחש בלונדון של פעם.
הרעיון שלי הוא שנעביר ההפקה שלנו ל"פיגמליון"
לניו יורק המודרנית. אלייזה תהיה קופאית בסופרמרקט,
ופרופסור היגינס יהיה מרצה באוניברסיטת ניו יורק.
זה רעיון מעולה. זה ייתן למחזה עכשוויות חדשה.
את רוצה להגיד שזה היה רעיון שלך? -כן, זה היה הרעיון שלי.
אני יודעת שאני רק מורה, אבל אני מסוגלת לחשוב.
מכיוון שאנחנו הולכים על כיוון חדש ומודרני,
הוספתי גם שירים עכשוויים.
אני קוראת למחזה הרוק של אלייזה."
עכשיו, כל אחד מכם ישיר לי שיר, לבחירתכם.
אחר כך תקריאו לי סצינה.
אבל לא עשיתי חזרה על שיר. אני פשוט לא מוכנה.
זה בסדר. במקרה הגרוע יעזרו לך עם המילים.
משחק הוא הקריירה שבחרתי. אני מתכוונת להופיע בתאטרון.
אני לא רוצה שיזכרו אותי כמישהי שהייתה גרועה בבחינה.
אז איך אנחנו אמורים להמשיך?
אני מניחה שאנסה, כמובן.
אולי תנסי עכשיו. את יכולה להתחיל.
תתמקמי על הבמה, איפה שנוח לך.
אולי, אם יהיה לנו מזל, היא תיפול.
אני רוצה לשיר שיר של הלהקה האהובה עליי, סידרתור .
אל תעבור הלאה. אל תעבור הלאה.
אל תעבור. אל תעבור. אל תעבור.
אל תעבור הלאה.
הבאת אותי אל הגבוה שבהרים,
הוצאת אותי מייאושי העמוק.
אינך יודע עד כמה אני זקוקה לך,
לעמוד לצדך, לנשום את האוויר שלך,
אל תעבור הלאה. אל תעבור הלאה.
אל תעבור. אל תעבור. אל תעבור.
אל תעבור הלאה.
מאחורי דלתות,
אנשים ממתינים,
אנשים ממתינים להאיר.
אל תעבור הלאה. אל תעבור הלאה.
אל תעבור. אל תעבור. אל תעבור.
אל תעבור הלאה!"
הספקות החלו להופיע בבוקר. קמתי עם לב כבד כהר האוורסט.
זה היה היום שבו פורסמה רשימת השחקנים.
למה הייתי כל כך בטוחה שאקבל את התפקיד הראשי?
מיס בגולי לא אמרה שום דבר מעודד. קרלה חייכה.
תראו מה הרוח העיפה פנימה. תראו מה החתול גרר פנימה.
אחרייך. נכון, אחריי.
שוב קיבלתי את התפקיד שרציתי.
אין תפקידים קטנים, רק שחקנים קטנים. אתן יכולות לצטט אותי.
אני אלייזה החדשה שלכם.
מדהים. -לא חשבתי שאקבל את התפקיד, אבל קיבלתי אותו.
ידעתי שתקבלי אותו.
למעשה, התפקיד שלי, בתור גב' היגינס,
הוא יותר מעניין מהתפקיד של אלייזה מבחינות רבות.
למרות שזו לא דמות נשית ראשית,
זה תפקיד עם עומק והד עכשווי אמיתי.
זה התפקיד שרציתי. טוב, כי זה התפקיד שקיבלת.
אני עוד אראה לך מה זה להיות בבית הספר שלי.
זה איום? בהחלט.
לחיי "הרוק של אלייזה". לחיי "הרוק של אלייזה".
בחיי! מזל טוב. זה היום הכי נפלא.
אני לא מעכלת שקלרה נדחקה לפינה. -זה היה יפהפה!
חדשות למעריצי סידרתור. שמעתם את זה כאן לראשונה.
הלהקה מתפרקת. -מה?! כן, סידרתור לא קיימת יותר,
אני חוזר: לא קיימת יותר. סטו וולף חוזר ואומר:
בחיים, בחיים לא אעבוד אתם שוב."
לכן, לזכר הלהקה, בואו נשמע שיר מתוך "תמיד בוקר".
סוף העולם"
זה לא יכול להיות. זה פשוט לא יכול להיות.
מה? מה? מה קרה?
אימא, אני לא יכולה לנשום.
שמעתי. תודה על התמיכה בשעה שכזאת.
אני לא מאמינה. הכנתי עלונים למעריצים,
שמפצירים למחות.
כפי שהבלונים האלו עולים לשמים,
כך גם כוכבי סידרתור שלנו מתערבבים עם כוכבי היקום.
באופן סמלי, כמובן.
ריקוד החבטות"
אחד האסונות הגדולים ביותר בתולדות היקום התרחש,
וכולם מתנהגים כאילו שום דבר לא קרה.
מעולה."
שוב אני, כמובן.
מי הבא בתור? אני.
השתגעת? קרלה היא המנצחת התמידית.
אז מה? תהיה מנצחת תמידית חדשה.
אני חושבת שהגעת לשיא. תעלי.
סיבוב ראשון."
אבא שלי, שכפי שאת יודעת הוא העו"ד של סידרתור,
התקשר אליי כדי לספר לי מה הוא גילה בקשר ללהקה.
באמת?
המידע עדיין לא זמין לציבור.
סידרתור עורכים הופעת פרידה בניו יורק בחודש הבא.
לאבא יש מקומות "למכובדים", אבל זה לא החלק הכי טוב.
לא חשבתי אחרת.
עורכים אח"כ מסיבה לחברים הקרובים ביותר של סידרתור.
זה מה ששמעתי.
נחשי מי כבר קיבלה הזמנה?
ממש במקרה אלה ואני קיבלנו. באמת? -כן, באמת.
איך הצלחת לעשות את זה?
בדרך שבה את השתמשת. קשרים דרך הורים.
אילו קשרים יש לך חוץ מאשר בחוט הטלפון?
מנצחת."
שוב אני. מפסידה."
המשחק עדיין לא תם. סיבוב שני.
למעשה, אימא שלי היא בעלת הקשרים.
מארש פורמן קנה ממנה כד,
ומארשי, כמו שאני קוראת לו, הוא מנהל הלהקה. -אני יודעת.
הוא זכר שאני מטורפת על הלהקה, והשיג לנו הזמנות.
אימא שלך בטח קדרת מעולה.
מנצחת."
אני, לולה סטפ. תזכרי את השם הזה.
מפסידה."
גדול!"
למה אמרת לקלרה שאנחנו מוזמנות למסיבה שלו?
היית עושה את אותו הדבר אם היית במקומי.
לא הייתי משקרת. לא הייתי אומרת כלום לפני...
אני לא מדמיינת איך זה להיות את.
קרלה מוציאה אותי מדעתי. אל תגידי את זה אפילו.
שתיים מהאומנות שלה אושפזו. אל דאגה.
נתת לה בדיוק מה שהיא צריכה כדי לגרום לך להיראות מגוחכת
ולהשפיל אותך עד סוף חייך. וגם אותי.
זה תלוי. תלוי במה?
תלוי אם נלך או לא. להופעה בניו יורק?
ולמסיבה.
לא בדיוק הזמינו אותנו. לא צריך הזמנה למסיבה כזאת.
יש בניו יורק אנשים שיוצאים רק למסיבות של ידוענים.
אימא שלי בחיים לא תסכים. אפשר לעקוף את אימא שלך.
תגידי לי את האמת, את קצת לא שפויה?
אנחנו חייבות ללכת.
זה עניין של גאווה.
יש בעיה עם הסלמון? -לא, אני פשוט לא רעבה. כואב לי מדי.
גם לי כואב. צומחות לי שיניים.
זה לא כאב מהסוג הזה. זה כאב לב.
סידרתור התפרקו. הם עורכים הופעה אחרונה בניו יורק וזהו.
לילה טוב, נסיכה מתוקה. מי ייתן ומלאכים ינעימו את שנתך.
אין לי סיבה לחיות בלעדיהם. יש לי ניחוש פרוע:
את רוצה ללכת להופעה. אם אוכל לראות אותם מנגנים,
לפחות יישאר לי הזיכרון
שאנצור בשנים הריקניות שלפניי, כמו כביש בקנזס.
ילדים והופעות לא מתאימים. איך את יכולה להתנהג ככה?
אני בתך הבכורה. נשענת על עריסתי כדי לבדוק שאני נושמת.
לכן אני רוצה שתמשיכי לחיות.
היא לא עצרה לרגע לחשוב על תקוותיי וחלומותיי השבריריים.
מה אמרה אימא של אלה? היא לא שאלה אותה.
אימה תכרסם ציפורן מלאכותית אם היא רק תזכיר את ההופעה.
אם כך, זהו זה?
לא. אני לא בדיוק טיפוס של "יהיה מה שיהיה."
נכון.
אני אוהב את המחרוזת שלך. תודה.
יש לי אותה מגיל שש. היא ממש ענתיקה.
אני אוהבת את המגפיים שלך. תודה.
אני אוהב את החיוך שלך.
ארוחת ערב, מרי. אני בשביתת רעב. כמו גנדי,
כשהממשלה הבריטית אילצה אותו לנקוט בצעדים חריפים.
אף נגיסה לא תבוא אל שפתיי עד שתגידי שאני יכולה ללכת.
יש לך שתי דקות להגיע לשולחן,
ולא, הממשלה הבריטית תעקור את הדלת ותגרור אותך החוצה.
הלו?
תיכנסי, אם את חייבת. כן,
אבל העניין הוא שמלכת הדרמה מגלמת את גנדי כבר יומיים.
טוב, אנסה. אבא רוצה לדעת אם הוא יכול לקחת אותך להופעה.
שלום, אבא.
תודה על ההזמנה, אבל אני לא יכולה ללכת עם אבא שלי.
אני אמות מבושה.
בסדר. טוב. גם אני אוהבת אותך. להתראות.
הלו? כן. בסדר. אני אנסה.
מה דעתך על זה?
אבא יביא אותך להופעה ויחזיר אותך אחר כך.
כמו ילד שאוספים ממעון?
אין גבול להשפלות שאת רוצה להערים עליי?
אנחנו מערימים השפלות. כן. בסדר.
להתראות. הערב את אוכלת. מרי עומדת למות?
היא לא עומדת למות, אבל יש כאן ריח של משהו שמת.
מה הריח הזה?
זהו זה.
אין דמי כיס במשך חודש, ואז נערוך שימוע אצל קצין מבחן.
אני זקוקה לכסף עכשיו. תדחי את העונש בחודש, או לספטמבר?
לא!
מגניב.
חיפשתי אתכן בכל מקום.
ידעתי שתרצו לראות את זה. הן הגיעו כרגע בדואר.
כרגע הדפיסו אותן.
בבקשה, את מסתירה לי את הנוף.
נו, כבר קיבלתן את הכרטיסים שלכן?
שלי הגיעו אתמול בדואר, אבל אני נחמדה ולכן לא משוויצה.
למה שלא תודו שאין לכן כרטיסים וגם לא הזמנה?
אני בטוחה שיהיו שם המון צלמים. אולי נוכל להצטלם יחד.
עשינו עסק. וגם את תוכלי להיות בתמונה, אלה.
בהחלט, אני אהיה שם.
באמת?
אני מניחה.
יש לי מספיק כסף לשתינו. אחזיר לך בדקה...
לא, בשנייה שאקבל דמי כיס. זה בסדר.
כשאזכה בתפקיד הראשי הראשון, אקח אותך לאירופה.
את בטוחה שיש לנו מספיק כסף ל...
כל הכרטיסים להופעה של סידרתור אזלו."
אנחנו לא לבד. תראו מי נמצא כאן.
הייתי נשארת לפטפט, אבל...
אני לא רוצה להישאר ולפטפט.
קלי סטיבנסון עברה לקליבלנד כי היא הייתה כ"כ רעה אליה.
ניפגש בהופעה ביום שישי.
זו יכלה להיות שורה מוצלחת, אם היינו הולכות.
אני לא חושבת שמשהו שולי כמו כרטיסים אמור לעצור אותנו.
הסוחרים בשחור, אלה.
הכיף בניו יורק הוא להיפגש עם החלאות שסוחרים בשחור.
אם נלך, משהו ישתבש, אני אמות וההורים שלי יגלו.
ואז גב' היגינס אומרת: מה תעשי עכשיו, יקירה?"
שלום. שלום, אימא.
יש מסיבת שחקנים בבית של קרלה "הרעה" אחרי ההצגה.
כולם יהיו לבושים מדהים, וזה הלילה הגדול שלי,
ואני רוצה להיראות מושלם. טוב, אז ככה:
המכונית התקלקלה היום ועלתה לי 600 דולר וקניתי כבשן חדש.
את יכולה להיראות מושלם בבגד שכבר יש לך?
בטח, אני אנסה למצוא משהו. כן.
היית מאמינה שבעוד 64 שעות אהיה במרחק נגיעה מאדם
שכתב שירים כ"כ מדהימים, ועדיין לא מצאתי מה ללבוש.
הייתי זקוקה לשמלה הורסת שתגרום לי להיראות בת 25,
ומספיק מתוחכמת בשביל שיקראו בושם על שמי.
היא הייתה חייבת להיות משהו מיוחד.
היא הייתה חייבת להיות זוהרת ולהגיד משהו.
זאת אומרת, כדי שסטו וולף יבחין בי.
אולי פשוט אלבש את זה בשביל סטו. הרי אין לי מה ללבוש?
פשוט אהיה ג'ינג'ית מרושלת שלא יודעת להתלבש.
אל תדאגי, אני אמצא משהו ללבוש.
גם אביזרים הם טובים. הם יעזרו לי.
אל תבכי.
אני לא יכולה לשקר. אני לא יכולה להגיד...
שאני ישנה אצלך כשזה לא נכון.
לא אוכל לנסוע מאחורי הגב של ההורים.
אני לא יכולה. -אנחנו לא ממש הולכות מאחורי הגב שלהם.
גם הם יהיו בעיר, אבל לא באותו מקום.
אני לא הולכת. אני לא הולכת.
אלה, אנחנו אמורות לעשות דברים כאלו.
בתרבויות אחרות, בנות 15 הן סבתות בלי שקיבלו לכך רשות.
זאת לא אשמתנו שהאנשים שהביאו אותנו לעולם הזה לא מבינים
שאנחנו צריכות לעוף מהקן. הטבע אומר לנו ללכת.
הורים הם אנשים טובים. -כן. הם אוהבים אותנו.
הם אוהבים אותנו, נכון? באמת אוהבים אותנו.
אני בטוחה שהם לא ירצו שיקרה לנו משהו ו...
חכי כאן רגע, בסדר?
אל תבכי, הכול יהיה בסדר. אנחנו ניסע ויהיה כיף.
אני לא יכולה לשקר.
אימא, מדהים איך לפעמים אני מגיעה למסקנות שלך.
לאלה ולי לא תזיק, כדברייך, השגחה של מבוגר.
התכנית היא כזאת: תסיעי אותנו לרכבת באור יום.
ההורים של אלה יהיו בניו יורק ויאספו אותנו בתחנת הרכבת.
הם ייקחו אותנו להופעה ואח"כ נישן במלון שלהם.
זה נשמע כ"כ בטוח. אני לא מאמינה שהרעיון צץ במוחי.
אצטרך לדבר עם אימא ואבא של אלה.
בטח, אבל תעשי את זה בעדינות, כי הם לא יודעים על העניין.
נסי לזכור, אנחנו בפרברים. אני יודעת.
לא יזיק אם תגידי שמיקרוגל הוא לא דבר כל כך נורא.
מרי מרגישה שהיא ממש, ממש, ממש חייבת לראות את ההופעה.
ככה גם את מרגישה, חומד? שאת חייבת לראות את סידרתור?
זאת ההופעה האחרונה שלהם. למה לא ביקשת, מותק?
לא ידעתי שאני יכולה.
אימא שלך ואני נוסעים לעיר ביום חמישי לסוף השבוע.
נאסוף אותן והן יישארו אתנו, בהילטון. -זה ממש ליד ההופעה.
נהדר.
כאילו השמים רצו שזה יקרה.
מיס בגולי? -כן? מישהי שברה עקב. -לא!
בנות, כולם, תקשיבו. הודעה כללית, לכולם.
התלבושות הן קדושות. התלבושות הן קדושות.
בבקשה.
מה לובשים למסיבה של סטו? יהיו שם אנשים מפורסמים.
אני לא יודעת. אני רוצה להיראות פיצוץ.
לובשים מה שבד"כ לובשים לערבים מהסוג הזה.
אני רוצה להיות נאהבת על ידך, אתה ורק אתה.
אני רוצה להיות נאהבת על ידך. לבד...
אני רוצה להיות מנושקת על ידך, אתה ורק אתה.
אני רוצה להיות מנושקת על ידך. לבד.
לא אוכל לשאוף לשום דבר יותר טוב,
מאשר לחוש בתשוקה להפוך אותך לשלי.
אני רוצה להיות נאהבת על ידך, אתה ורק אתה.
אני רוצה להיות נאהבת על ידך..." -בבקשה.
אלוהים, לולה!
הפשע מעולם לא קרץ לי כאורח חיים,
אבל יש דברים שבחורה צריכה לעשות, ונזקקתי לשמלה.
אתה לא חייב לעשות את זה בשבילי.
אמרת שתעשה לי טובה, אבל הטובה הזאת היא גדולה מדי.
אל תדאגי. אכנס ואצא מחדר הדרמה תוך כמה שניות.
6, 7, 8, ו...
לא מתאים לי להיות לא מקצועית,
אבל איך אני יכולה להתרכז כשסם מסכן את חייו בשבילי,
וכשבעוד עשר שעות אעמוד מול סטו וולף?
חכו רגע. לא, לא, כולם... מספיק!
סליחה, בבקשה!
מצטערת.
אולי את מפשלת כ"כ בגלל שאת נרגשת מההופעה.
אני רגילה לדברים כאלו. לולה וקרלה, אתן חייבות לדבר?
ליל הבכורה בעוד שבוע.
חשבתי שבשלב הזה נוכל לנהל לפחות חזרה נורמלית אחת.
אני חושבת שכרגע פשוט ננשום. ננשום עמוק וננסה להירגע.
עוד נשימה.
נערו את הגוף.
כולכם פשוט תמשיכו לנער את הגוף ולהירגע,
ואני אלך לקחת משהו שאני ממש צריכה מחדר הדרמה.
לא, מיס בגולי, אני אביא לך אותו. -זה בסדר.
מה שאני צריכה נעול בחדר הדרמה.
אבל בעמוד 42 בתסריט אני צריכה להשפיל מבט בצניעות.
זוזי מהדרך שלי.
אולי פשוט נחזור לבמה? מיס בגולי, בבקשה.
אולי תזוזי...?
לולה, בבקשה זוזי מהדרך שלי.
מוזר. למה הדלת לא נעולה?
אני תמיד נועלת את הדלת.
יש לנו מנעול כזה בבית. לפעמים הוא ננעל ולפעמים לא.
אף פעם אי אפשר לדעת מה יקרה.
לא נראה שחסר משהו. למה שמשהו יחסר?
אין לי מושג, נכון?
אני רוצה לדבר אתך על התפקיד שלי. אני לא זוכרת אותו כ"כ.
מה זאת אומרת את לא יודעת את התפקיד שלך בשלב כזה?
אני לא רוצה אפילו לדון בזה. אני לא מתכוונת לדון בזה.
לולה, את כל כך מלחיצה אותי.
אני צריכה להראות לך משהו על הבמה. -יודעת מה אני חושבת?
אני חושבת שאת פשוט עובדת נורא קשה, קשה מדי,
ושאת צריכה לנצל את סוף השבוע כדי לנוח, טוב?
אף פעם לא נחתי. אין שום סיבה שלא אנסה.
אני חושבת שכדאי שתנסי. אני באמת חושבת שכדאי שתנסי.
כל כך פחדתי.
בדיוק עמדתי לקחת את השמלה כשמיס בגולי נכנסה.
תודה שניסית.
ניסיתי?
תציצי בתא המטען.
אתה עובד עליי?
תזדרזי, מהר. אני לא רוצה לפספס את הרכבת. -חכי לי.
אני לא מאמינה. אני לא מאמינה שגנבת את השמלה של אלייזה.
לא גנבתי אותה, לוויתי אותה. זאת אומרת ששאלת אם זה בסדר?
לא בדיוק. סם כאילו... שלחת את סם לגנוב אותה?
ללוות אותה. סם לווה אותה.
היא תחזור לארון בשני בבוקר.
אני חייבת לרדת. אני לא מסוגלת לעשות את זה.
לא, אל תיסוגי עכשיו. בבקשה תני לי לילה של אושר טהור,
אם אבלה את נעוריי היקרים מאחורי הסורגים.
כדאי מאוד שההופעה תהיה מעולה. -זה ברור מאליו.
אני לא רוצה להתקרב לסוחר כרטיסים. קחי את הכסף, טוב?
טוב.
את נראית מקסים.
גם את, לולה. תודה.
כן, באמת. שתיכן.
המלון נמצא לא רחוק מהאולם. אני מכירה את ניו יורק שלי.
נחזור לחדר המלון עד חצות.
הכרטיסים והכסף אצלכן? יש לנו כסף. כרטיסים נקנה.
הנה. תודה.
ניקח אתכן. -אני מבטיחה לכן שהכול יהיה בסדר.
זו רק הופעה קטנה ונחמדה.
טוב, אלה. ראש הרם, קדימה צעד. היכוני לרוקנרול!
הכרטיסים שלנו נמצאים ליד הדלת.
המופע האחרון של סידרתור"
תחפשי מישהו שמוכר כרטיסים. אין דוכן?
לא, אלו אנשים רגילים שמוכרים כרגיל בשחור.
צריך להיות קשוחים עם האנשים האלה. להתמקח אתם.
כמה? מאה שישים וחמש ביציע.
לא תמצאי יותר בזול. בסדר.
סכום כזה לא משאיר לנו הרבה כסף "ליתר ביטחון".
כשרואים את סטו וולף, לא צריך כסף "ליתר ביטחון".
הכסף נמצא בתיק האיפור שלך. נכון.
מה קרה? -אלה, הוא לא כאן. תיק האיפור שלי לא כאן.
הוא חייב להיות.
מתי ראית אותו לאחרונה? ברכבת, שמתי אותו מאחורי...
הכיור.
אולי זה הגורל.
ניכנס עם קבוצה גדולה של אנשים.
את מתכוונת להתגנב? זה לא מכבודנו להתגנב.
אני לא מוצאת מילה אחרת שתתאר מה שאנחנו עומדות לעשות.
אף פעם לא התגנבתי. אף פעם. אני לא יכולה לעשות את זה.
עצם העמידה כאן מפחידה אותי. זה פחד במה, הוא יעבור.
זה קצת מסובך, אז בואי אחריי.
מעניין איזה שירים הם ישירו. הלוואי שאת "מפסידן האהבה".
אני כל כך נרגשת. אני מרגישה שחיכיתי לזה מאז ומתמיד.
רק רגע.
אפשר לראות שוב את הכרטיס שלך?
הכרטיס שלי. בטח.
הוא לא כאן. בטח הפלתי אותו או משהו.
אם אין כרטיס,
אין הופעה. אני דורשת לראות את האחראי.
טוב, תראי אותו בחוץ.
גשי אל הדלת.
לכי לראות את סטו. לכי לראות את סטו.
תישארי שם. אני נכנסת.
אני חייבת להישאר איתה.
יש לה מחלה נדירה: נתקפים בחילה, מפסיקים לנשום ומתים.
אסור להשאיר אותה לבד. היא לבד, זאת עם הבחילה.
אני חייבת להיות אתה כל הזמן. בסדר.
יופי של תכנית.
אולי נחזור למלון. -ונפסיד את ההופעה? לא נראה לי.
אנחנו לא בדיוק בהופעה. אנחנו קרובות.
סטו נמצא כמה מטרים מאתנו ואח"כ יהיה אתנו במסיבה.
האמונה שלך מדהימה אותי.
אלה, לאן את הולכת? אל תעזבי אותי.
תחזרי, אלה. אלה.
מה את עושה? אני חוזרת למלון.
את מתכוונת לוותר? מה היה קורה אם כולם היו מוותרים?
לא הייתה אמריקה, לא חשמל, ולא מערכת הקלטה אוטומטית.
היינו צריכים לצפות בתכניות כשהן משודרות.
לא היינו זוכות לראות את רנה זלווגר או כריסטינה אגילרה.
אם היו מוותרים, היינו יושבים בבקתות בוץ ואוכלים עשבים.
לא אמרתי: "עצרו את הקדמה", רק אמרתי: "נחזור למלון."
את לא רוצה לראות את הפרצוף של קרלה כשנופיע במסיבה?
כן. אז בואי נלך לסוהו.
לאן בסוהו? אנחנו אפילו לא יודעות איפה סטו גר.
בטח שכן. יש לי את זה.
העריסה של סטו."
תמונה של דלת? זאת לא סתם דלת.
זאת דלת שחורה עם חלונות.
קצת אמונה, אלה. סוהו היא נשמת האומנים בניו יורק.
והיא ממש מעבר לפינה.
רחובות זה מעבר לפינה?
מוכנה? כן.
עוקב אחרינו איש אחד.
אל תהיי מצחיקה. שיעור הפשע בניו יורק יורד.
עוקבים אחרינו איש וכלב.
תישארי כאן ואני אטפל בזה.
תושבי ניו יורק יודעים לטפל בבעיות. תסתכלי.
אבא, מה אתה עושה כאן?
אמך התקשרה אליי וביקשה שאפקח עלייך עין כי היא נלחצה.
אימא נולדה לחוצה.
לאן את הולכת? -למסיבה. ככה? את רטובה לגמרי.
שום דבר לא יכול לקלקל לי את החגיגה. -אני אוהב מסיבות.
אם תופיע, סטו וולף בחיים לא יחשוב שאני מגניבה.
אולי תחכה בחוץ? בסדר, בחוץ.
אבל אם אראה משהו קצת מוזר, אני נכנס.
אני באמת אוהב מסיבות. תודה, אבא. ואל תתבלט.
אתה מפחיד את החברה שלי.
בסדר. אבל אני פוקח עין.
הוא לא יטריד אותנו יותר. את מוכנה לעשות כיף?
אני מקווה. יופי.
זאת הייתה המכונית של סנטיני.
לולה סטפ, אלה ג'ררד. נחמד לראות אותך שוב.
אני חייב לראות הזמנות.
מוזר שאתה מבקש אותן. השארנו אותן בהופעה.
השמות שלנו אמורים להופיע ברשימה.
הנה הם.
ד"ר וגב' לורנס. כן, אימא ואבא שלי.
הם לא יכלו להגיע. לאימא שלי יש פריחה ואבא שלי בניתוח.
חשבתי ששם המשפ' שלך סטפ.
אפשר להשתמש בטלפון? אני צריכה להתקשר להורים שלי.
זה בית פרטי, לא תחנה מרכזית. תשתמשי בטלפון ציבורי.
הכל בגללך. זאת המסיבה שלך.
תפסיק להגיד לי מה לעשות, סטיב. זה נגמר.
אם תיגע בי, אני...
הוא עשה בעיות בכל העולם.
תודה לאל שנפטרנו ממנו.
סטיב? סטיב, אני אוהבת אותך.
בבקשה, תן לי רק לדבר אתך.
חוץ מהאשפה והמכוניות, זה כמו ללכת בעקבות היתקליף.
אולי לא כדאי. את מוכנה להירגע, בבקשה.
אני מעדיפה לאבד אותו מאשר את החיים שלי. לאן הוא הולך?
למקום מגניב.
זה מגניב בעינייך? אני מתחילה ממש לפחד לעמוד כאן לבד.
אנחנו לא לבד. אנחנו עם אדם מבוגר.
הוא לא ממש אתנו, והוא לא ממש מבוגר. הוא כוכב רוק.
מר וולף?
בואי אתי.
תעזרי לי להוציא אותו.
הוא מריח כמו ביוב. תראי את היופי שבמצב.
אלוהים, הוא בוכה. את מבינה כמה מזל יש לנו?
אני שומעת אותם מתפללים שלא נשב לצדם.
נכניס אותו מהר לתא כדי שאף אחד לא יריח אותו.
כולם רוצים ממני משהו.
אתן חושבות שאני בחור רגיל. אני לא בחור רגיל.
אתן חושבות שמישהו באמת יודע מי אני?
אפילו אני לא יודע מי אני.
עם קצת קפה הוא יהפוך לאדם מלא האמת והאומץ שאני מכירה.
מה תשתו?
את חושבת שיש לי חברים אמיתיים?
נשתה קפה. אני לא.
אני אוכל המבורגר דלוקס מטוגן היטב וטבעות בצל.
תני לו רק קפה. הוא לא בנוי עכשיו לארוחה.
אני רוצה המבורגר דלוקס. מה כל כך מסובך?
כדאי שתשמרו עליו. הבוס לא אוהב בלגן.
מה אתן רוצות? חתימה, כסף, חוזה הקלטה?
בנות, אתן רוצות ממני משהו?
זה המשורר שהאיר את ימייך הקודרים ביותר?
לא אמרתי לך שהוא נשמה מעונה?
סטו, יש לך כסף מזומן? השארנו את הכסף ברכבת.
ידעתי שאתן רוצות כסף. תראו.
שום דבר.
אלו לא טבעות בצל.
את מאמינה? אנחנו שותות קפה עם סטו וולף.
יש לי כל כך הרבה דברים לשאול אותך בקשר לעבודה שלך.
בלתי אפשרי לדבר עם מישהו ששתה כל כך הרבה.
את לא מבינה את נפש האמן.
הוא שותה כל כך הרבה כדי לעמעם את עצמת הרגשות שלו.
זה מה שעושים כל הגאונים.
אני רוצה טבעות בצל. זאת סופגנייה.
אני רוצה טבעות בצל, עכשיו.
איזה מן שירות יש כאן? אנחנו יחד?
מי את?
הגורל הפגיש בינינו.
זאת אלה. אלה מה?
אלה ג'ררד. דרך בירץ' הלו 58, ניו ג'רזי. 2015550199.
הערב ההורים שלי ישנים במלון הילטון.
אני לא רוצה להדאיג אותם בכך שאיעצר.
זה יום ההולדת של אימא שלי. קניתי לה שטיח.
תהיה בשקט, מר וולף. ואת?
לולה סטפ. לאבא שלי קוראים קאלום סטפ.
הכתובת היא רח' בליקר 512.
טוב, שבו שם שלושתכם, בזמן שאטלפן.
מה יש לך? למה שיקרת למשטרה? הם יגלו שאבא שלך מת.
סליחה, מה קורה פה? מי אתן?
מה יש לך? איך את לא מפחדת ממה שיגידו ההורים שלך?
אני נכנעת לגורל שהחיים יזמנו לי, אבל למה נתת כתובת בדויה?
אני חושבת שהנשמה והנפש האמיתיות שלך מתחילות להופיע.
למה שיקרת? -לא שיקרתי. אבא שלי באמת גר ברח' בליקר.
יש לו דירה שכורה וכלב בשם נגס.
סיפרת לי שאבא שלך נהרג בתאונת אופנוע. -הגזמתי קצת.
קצת? להגזים קצת זה להגיד שאת קצת יותר גבוהה ממה שאת באמת.
להגיד שאבא שלך מת כשלמעשה הוא לא הוא שקר בלתי מובן.
נדבר על זה אח"כ. צריך לספר לסטו מה קרה.
ספרי לי מה קרה. למה אמרת שאבא שלך מת?
הוא מת? מתי?
הייתה לי סיבה. ומה הייתה הסיבה?
להגיד לך את האמת? לא... כן, את האמת.
את עדיין זוכרת מה זה אומר, נכון?
לא היינו במזנון? אני זוכר שלט של "חג מולד שמח".
אם תמתין לרגע, אשמח להסביר, אבל עכשיו אני מדברת אתה.
בסדר, את כל האמת.
שיקרתי כי רציתי להיראות יותר מעניינת.
יותר מעניינת?
אנחנו 1,600 ק"מ מהבית, בתחנת משטרה בניו יורק,
עם כוכב שתוי, מחכות לאבא המת שלך ואת רוצה להיות מעניינת?
יותר מעניינת ממה? את פשוט לא מבינה.
זו הייתה עיר חדשה ובי"ס חדש... -אני מבין.
שיקרתי גם בשביל אימא שלי, כדי להגן עליה מפני אנשי הפרברים.
ההורים שלך לא הבינו אותה. אז הרגת את אבא שלך?
אני אודה לך אם תפסיקי לדבר. אלה, בחייך. פשוט...
מה קורה כאן?
תעצרו את האדם הזה. הוא משוטט.
אלה, זה אבא שלי. אבא, זאת אלה.
אני קאלום סטפ. מה קרה? זה מה שאני שאלתי.
בעוד הלילה המשיך ליפול על הרחובות חסרי הלב,
התאספנו סביב הסמלת וסיפרתי את הסיפור שלנו.
היינו נואשות להיכנס להופעה שלו,
כי לדעתי, הוא המשורר הגדול ביותר מאז שקספיר.
אבל איבדנו את הכסף ולא יכולנו לשלם על כרטיס.
ניסינו להתגנב למסיבה שלו, ולא לנפץ לעצמנו את החלום.
כשהוא יצא החוצה בסערה, עקבנו אחריו כדי לשמור עליו.
אני נזכר. התעלפתי בתוך הזבל ואני חושב שהן עזרו לי.
אני אמור לרתוח מזעם, אבל מאוחר מדי בשביל לזעום.
טוב שלא קרה שום דבר יותר גרוע.
הוא נראה כמו הכלב מ"שנות הכלב". -זה באמת הוא.
הוא הכלב מ"שנות הכלב"?
האחיינית שלי מתה על הספרים האלו. אתה מפורסם.
לא מפורסם כמוך. מולי לא תאמין שפגשתי אותך.
נגס, נכון?
וקאלום סטפ, נכון? נכון.
בדקנו את הסיפור שלכם ואתם חופשיים ללכת.
סליחה, מר וולף, אני יכולה לקבל חתימה?
כן, בטח.
לסמלת רוז.
מסטו וולף."
עכשיו, כשטיפלנו בזה,
מישהו רוצה לבוא אתי למסיבה? אני.
את לא יכולה לכעוס עליי לעד.
תסלחי לי, בבקשה. -אני רחוקה מלהיות מוכנה לסלוח לך.
זאת מסיבת המאה. את לא רוצה ליהנות ממנה אתי?
אני לא במצב רוח למסיבות.
תראי, אני מצטערת. באמת, אני מצטערת.
את אומרת את זה רק כדי להציל את הערב.
לא נכון. אני באמת לא יודעת מה אעשה בלעדיך.
מה קורה? למה אתן עדיין כאן בחוץ?
פשוט לא בא לנו להיכנס כרגע.
אם כך, תנו לי להחזיר אתכן למלון.
אולי נוכל להיכנס רק קצת.
הנה אתן.
אולי ניתן לכן משהו יבש ללבוש, ואדאג שינקו את השמלות האלו.
אשלח אותן לאבא שלך. הוא מדליק. אני חושב שנהיה חברים.
למעלה.
אני לא רואה אותה. ואת? לא.
היית מאמינה? אנחנו לובשות את הבגדים שלו.
בחדר השינה שלו.
בחייך, אלה. תחגגי אתי. בבקשה?
אני רוצה שהכול יהיה בסדר בינינו. -גם אני.
את חייבת להבטיח שלעולם לא תשקרי לי שוב.
אני מבטיחה. אני נשבעת.
את מבטיחה? כן.
טוב.
בחייך, אנחנו בחדר שלו.
מה את רוצה לעשות? אני לא יודעת.
איזה גועל נפש.
קרלה! הי, קרלה! חיפשנו אותך.
ראית את הפרצוף שלה?
היא נראתה ממש כועסת. אני מכירה את המבט הזה.
החיים יכולים להיות כל כך יפים באופן אקראי.
אלוהים!
המושיעות שלי. אלוהים!
זה סטיב. חכה רגע.
אני יודעת שאתה עסוק, אבל אני יכולה לדבר אתך לרגע?
למה לא? בבקשה.
אני לא מאמינה שפגשתי אותך. אני לא מאמינה שאני יושבת כאן
עם האדם שכתב את כל השירים שגרמו לנפש שלי לכאוב.
על מה חשבת כשכתבת "מאחורי דלתות אנשים מחכים להאיר?"
אין לי מושג.
אבל אתה כתבת את השיר הזה.
החיים קצת מעורפלים, קצת רוויים.
הוא באמת אמר לי משהו.
אני בטוחה שלעוד מאה מיליון בחורות אחרות, אבל במיוחד לי.
אני שמח לשמח מעריצה.
אני לא רק מעריצה. כרעתי לרגליך, באופן מטפורי.
כשהקשבתי לתקליט "תמיד בוקר", לבשתי ז'קט אפור
כי לבשת ז'קט אפור על העטיפה.
לבשת ז'קט אפור כי זה דו משמעי, אני צודקת?
לא, אני צודק.
את נראית מאוכזבת.
אני באמת מאוכזבת. ממני?
אני עדיין חושבת שאתה הגדול מכולם מאז שקספיר,
אבל חבל שלא אוכל לעולם לדבר אתך על השירה שלך.
למה? כי, מר וולף,
אתה סתם שיכור.
אני מקווה שיהיה יותר קל להחזיר את השמלה מלקחת אותה.
נחשו מה? קרקעו אותי. גם אותי. אני כ"כ גאה בך.
חיכיתי לרגע הזה מאז מחנה הקיץ הראשון שלי,
כשקרלה אמרה לכל הילדים שאם הם ישחקו אתי, הם מתים.
היא מחייכת. היא סתם עושה את עצמה.
אני חייב להגיע לשיעור. ספרו לי איך היה.
בואי, נראה אותה שוקעת.
תסתכלו עליה. שלום, קרלה, נהנית?
הנה מעמידת הפנים. באתן לשמוע איך היה במסיבה של סידרתור?
למה שנרצה לשמוע? אלה ואני היינו שם, זוכרת?
שמעתן את זה? היא אמרה שהן היו שם.
שקרים לא יעזרו לך. כולם כבר יודעים שלא הלכת למסיבה.
אל תעמידי פנים שלא ראית אותנו. אני יודעת שראית.
אלה ואני נכנסנו בזכות סטו, אחרי שממש הצלנו את חייו.
ספרי להן, אלה. אין לנו מה להוכיח להן.
זה לא הזמן לאישיות החדשה שלך.
אולי תרצי לראות תמונות מהמסיבה, לולה.
אני יודעת שאת אוהבת את סטו. יש לי תמונות נהדרות שלו.
בילינו לילה שלם עם סטו. בטח, בלילה הגדול שלו
הוא עזב את המסיבה בשבילכן? זה לא יעבור. היינו שם.
גם אבא שלי היה שם. הוא וסטו מתכוונים להיפגש.
איזה אבא? אין לך אבא.
אמרת שהוא נהרג לפני שעברתן לכאן.
מה את עושה? את כל הזמן רק ממציאה סיפורים?
את חושבת שבגלל שאנחנו לא מניו יורק אנחנו טיפשות?
ראית אותנו שם. לא נכון, שקרנית.
זה מה שאת. את שקרנית.
השם שלך הוא אפילו לא לולה,
מרי.
אלה צודקת.
אני לא צריכה להוכיח לכן כלום.
את יודעת שהיינו שם.
היא בוכה. התינוקת.
הי, אינ'ך זכות לכתוב מה ש'ני אומרת. אלו ה...
אני מצטערת, אני לא יכולה להמשיך. יש לי משהו להגיד.
מהר, לולה. מהר. יש לי וידוי.
שאלתי את השמלה של אלייזה לסוף השבוע.
אני מצטערת, אבל הרגשתי שלא הייתה לי ברירה.
לא הייתה לך ברירה? למה?
הייתי חייבת ללבוש אותה למסיבה של סידרתור.
מתי תרדי מזה כבר, מרי?
לא יכול להיות שלקחת את השמלה הזאת,
כי אני שומרת אותה, נעולה, בחדר הדרמה.
יש דרכים, מיס בגולי. יש דרכים.
איפה היא עכשיו? במקום, שלמה וללא פגע.
היא נראית בדיוק אותו הדבר אבל איכשהו מעט שונה.
אתם מאמינים לה? קודם היא לוקחת את השמלה, אז מחזירה,
ובסוף הולכת למסיבה שאף אחד לא רואה אותה בה.
השמלה נרטבה וסטו וולף הכריח אותי להחליף לבגדים יבשים.
הוא אמר שהוא רוצה שארגיש בנוח.
בליל ההופעה האחרונה שלו
לסטו לא היה משהו אחר לעשות מלבד לדאוג שמרי סטפ תתייבש.
בנות, בבקשה.
הוא שלח אותה חזרה לאבא שלי בלימוזינה ענקית כמו הבמה.
שמלה בלימוזינה? אתם מדמיינים לעצמכם?
הוא מעריץ את אבא שלי והכלב שלו. הכלב נתן לו חתימה?
באמת לקחתי את השמלה.
סטו וולף נתן לי את זה בעצמו.
זו החולצה מסיבוב ההופעות. איפה יכולתי להשיג אותה?
בחנות לזבל, כמו את כל הבגדים האחרים שלך.
בעזרת הבד מחיתי את דמעותיו. נשלח אותו לבדיקת דנ"א.
חוץ מזה, שכחתי את השרשרת שלי אצלו. הוא ישלח אותה עם שליח.
שמלה נוסעת בלימוזינה.
כנראה זה סידור טוב. אחרת היא הייתה צריכה לתפוס מונית.
את מצחיקה, לולה. יכולת להיות קומיקאית.
אנחנו יכולים לחזור עכשיו לעבודה?
יש לנו כל כך הרבה מה לעשות לפני יום רביעי בערב.
את מאמינה לי, נכון? קרלה משקרת.
עבדנו כל כך קשה על ההפקה הזאת.
לא אתן לך להרוס לי אותה.
זה הספיק לכולנו.
ולך? סוף סוף הספיק לך?
שקעתי בדיכאון שרק המלט היה מבין.
הסיפור היחיד שסיפרתי שניתן להוכחה ואפשרי
היה הסיפור האמיתי.
אבל אף אחד לא האמין לי.
אולי אי אפשר לנצח את הקרלות סנטיניות של העולם.
מעולם לא הרגשתי כל כך מובסת.
הרגשתי יותר כמו יונה מאשר כמו פלמינגו.
מרי, אלה כאן. תיכנסי.
אני רוצה לדבר אתך. אני לא מרגישה כ"כ טוב.
תפסיקי עם השטויות.
מה קרה לבחורה המנומסת והמחונכת ביותר בניו ג'רזי?
מה זה משנה? אנחנו יודעות שהיינו במסיבה.
אנחנו יודעות את מי פגשנו ומה עשינו.
קומי. -אני לא יכולה. אני פשוט לא יכולה.
מישהו ראה את לולה סטפ? מישהו ראה את לולה סטפ? לולה?
אני באמת חולה. תשאלי את אימא שלי.
אני לא קונה את זה. את מבריזה מהמחזה.
אני שוכבת, חולה אנושה על סף דלקת ריאות, ואת מאשימה.
את לא יכולה לעשות את זה. כולם תלויים בך.
מה עם ההורים שלך וסם?
סם מעולם לא השתתף באירועים של ביה"ס. הוא הולך רק בגללך.
לולה, לולה סטפ, אלייזה שלי. זוזי מהדרך שלי.
עוד שעה להרמת המסך.
מה בקשר אליי?
אני הייתי אומללה עד שהגעת לדלווד.
חשבתי שהחיים של כולם הם כמו החיים שלי,
שכולם עושים מה שמצפים מהם, ברגע שמצפים מהם,
בלי לשאול שאלות לגבי שום דבר.
הדבר היחיד לו ציפיתי כשאגדל היה חיים כמו של הוריי.
ואז פגשתי אותך.
את נתת לי אומץ, לולה.
בזכותך, אני אמיצה מספיק בשביל להיות שונה.
אל תגעי בי.
את מזויפת.
הדבר היחיד שקרלה לא יכולה לשנות הוא שאת היא אלייזה,
ואת פשוט תגישי לה את התפקיד.
מרי, השארתי לאבא שלך הודעה. להתקשר למיס בגולי?
לא, החלמתי באורח פלא.
אני חייבת להיות בטוחה. את מסוגלת לעשות את זה?
מסוגלת, מיס בגולי? נולדתי לשחק את אלייזה.
אם כך תלבשי את התלבושת לקטע הפתיחה. תהממי אותם.
זה מפתיע אפילו אותי שאני מקבלת כל מה שאני רוצה.
צאי מהשמלה שלי. מעכשיו, אני אלייזה.
צאי מהשמלה שלי! תיהני מההצגה.
אני באמת איהנה. -וצאי מהתלבושת שלי למערכה הראשונה.
חמש דקות להרמת מסך.
צאי מהשמלה שלי. לא.
צאי מהשמלה הזאת!
מצטערת, מיס בגולי. אני כל כך שמחה לראות אותך.
רוצה גלידה?
את תהיי נהדרת.
אני מפחדת, אני חייבת להודות, אבל אני גם נרגשת.
אל תפחדי.
את תהיי נהדרת, לולה.
קראת לי לולה.
את באמת לולה. בהצלחה.
תלחצו על המקלדות, ילדים.
הי, אין 'ך זכות לכתוב מה ש'ני אומרת. אלו המילים שלי.
זה מספיק, זה מספיק.
לעיר.
היא חיה בדרום ניו יורק,
מוקפת בדברים לא כ"כ יפים.
הוריה נותנים לה אהבה וחיבה,
כדי לוודא שהיא הולכת בדרך הטובה.
היא חיה וזה מספיק, זה מספיק,
לעיר.
היא חיה וזה מספיק, זה מספיק, לעיר.
היא חיה וזה מספיק,
חיה בשביל העיר."
עכשיו תגידי ניו יורק. ניו יואק.
ניו יורק, עם "ר". ניו רוק.
את לא יודעת לדבר. נראה אם את יודעת ללכת.
לכן שיניתי את עצמי כדי למצוא חן,
למרות שלא הבנתי מעולם,
איך האחרים לא רואים את הזיוף שבי שוכן,
אעבוד מהר על המבטא, שיהיה מושלם.
שינויים. משתנה ומתמודדת עם המציאות,
שינויים. נראה שאצטרך להיות בחורה שונה.
הזמן אולי יכול לשנות אותי,
אך איני יכולה לרדוף אחר הזמן."
הכול קרה בזכותי.
הכול קרה בזכותך? גם אני הייתי שם!
עבדתי קשה כדי לגרום לך להיראות טוב.
מה תעשי עכשיו, יקירה?
אהיה מורה, כי זהו המקצוע הראוי ביותר שיש.
שינויים. משתנה ומתמודדת עם המציאות,
שינויים. נראה שאצטרך להיות בחורה שונה.
הזמן אולי יכול לשנות אותי,
אך איני יכולה לרדוף אחר הזמן.
איני יכולה לרדוף אחר הזמן." כל הכבוד.
הבחורה הייתה בעלת חלומות פרועים אך מצאה את עצמה,
כי רק בזה היא מאמינה, בכל לבה.
היא האמינה שאת גורלה תשנה, ועכשיו היא מישהי חשובה.
הבחורה הזאת הייתה מלכת דרמה מתבגרת,
כל יום חדש אצלה נראה אחרת.
ואם תביטו לאחור, לא תאמינו, שהבחורה הזו הייתה אני.
החיים הם יצירת אמנות. עליכם לצבוע אותם בצבעים.
תוכלו להפוך אותם למה שתרצו, אל תדבקו בשום חוקים.
לאיי-קיו גבוה אינכם זקוקים כדי להצליח במה שאתם עושים,
רק שלא יהיו לכם ספקות, האמינו בעצמכם, זה הכול.
הבחורה הייתה בעלת חלומות פרועים אך מצאה את עצמה,
כי רק בזה היא מאמינה, בכל לבה.
שאם תביטו לאחור, לא תאמינו, שהבחורה הזו הייתה אני."
סטו וולף?
אני לא... אני לא מאמינה.
אבא שלי הזמין אותך לכאן? לא.
אני יכול בכל זאת להיכנס? כן, בטח. אני לא מאמינה.
אבא של לולה אמר שהיא תהיה כאן.
באת לבית שלי בגלל לולה?
אולי תישאר כאן? תישאר, ואני אביא אותה.
אני הולכת להביא אותה. אני לא יכול להיכנס?
תראו מי בא לבקר אותי.
חבר'ה, תראו מי נמצא פה. זה באמת סטו וולף?
תראו מי בא לבית שלי.
רציתי רק להגיד ש...
לולה.
השארת את זה אצלי.
דמיינתי את הרגע הזה בחלומות הכי מטורפים שלי.
אם לא חולמים חלומות מטורפים ופרועים,
מישהו כמו סטו וולף לא מחזיר לך תכשיטים באופן אישי.
בחייך, זו רק יד.
תודה שהגעת לכאן.
אז מה שלומך? פיכח. אני בגמילה.
שוב.
מישהי ממש מתוקה אמרה לי שאני סתם שיכור ולא אהבתי את זה.
זה נשמע די מחמיר.
אבל זה פקח לי את העיניים.
אז אולי מתישהו בקרוב נוכל לדבר על המוזיקה המדהימה שלך.
פשוט תגידי מתי. אני יכולה להגיד מתי?
בגבולות ההיגיון.
רוצה לרקוד?
בהחלט.
זה מה שלמדתי: כשאתה מאושר, כל העולם הוא ניו יורק,
ושחלומות הם חשובים.
יום אחד, כשאת אפילו לא מסתכלת, הם מוצאים אותך.
ויש גם את סם.
הוא עמד לצדי כל הזמן. כשפתחתי את לבי בפניו חשבתי:
עכשיו שהקריירה שלי החלה, אולי אוכל להרשות לעצמי חבר."
בפעם הראשונה הבנתי שמציאות מוחלטת
יכולה להיות הרבה יותר מהנה מחלום.
הייתם מאמינים שכל זה קרה בדלווד, ניו ג'רזי?
מכל המקומות?