MATTE
Casey?
-Nåt på tok, mr Bast? -Nej, inte alls.
Har du några planer när det gäller college?
Planer?
Känner du till Helen Stollers stipendium?
Nej.
Det går till lovande studenter från delstaten.
Är inte det för såna som Anne eller Wyatt?
Nej, det är för dig.
Du har ett kall, Casey.
Har jag?
-Vad då? -Fysik.
En brödskiva?
-Ja, tack. -Du har tur.
De flesta söker hela livet efter sitt kall.
-När vet man att man har ett kall? -När ens lärare säger så.
Elva raka A-plus på dina prov ger en antydan.
Du behöver ett brev från mig för stipendiet.
Och fundera på nåt fysikprojekt över sommaren.
Nåt ovanligt men personligt.
Låt dem lära känna dig.
-Han säger att det är mitt kall. -Kvantfysik?
Hur kan man kvantifiera det? Du är lika bra på fysik som jag.
Jag kommer inte i närheten. Jag harvar, du flyger.
Händelsehorisonten.
När ska han fatta att han behöver en mattelärare?
Och den läraren blir jag.
Lura ut hur vi blir bjudna på fest, så får du nobelpriset.
KÖP KONSERTBILJETT NU!
Hej, det är du som är Casey, va?
Det här är en inbjudan till min killes fest.
Du delar väl kemilabb med Julian Wilson?
Kan du ge den till honom? Tack.
Det var otroligt taktlöst.
Jag älskar mr Bast.
Ett stipendium som jag inte känner till. Han är ett geni.
Tänk att han lyfter en struntlön.
Undervärderingen av lärare i vårt samhälle, det bara...
-Jag smäller av. -Mamma.
Jag är tillbaka. Förlåt mig.
Jag måste räkna ut vad han vill.
Vad menas med ett personligt projekt?
Ska inte naturvetenskapen vara helt objektiv och saklig?
Nu vill han ha mitt inre också.
Hemligheten med att studera naturen ligger i att använda ögonen.
-Vet du vem som sa det? -Jag gissar på en kvinna.
Det skrevs av George Sand, som måste använda ett mansnamn.
Annars hade det aldrig getts ut.
-Mamma. -Det är lugnt.
Jag säger till mina studenter:
"Ni lär er ert ämne när ni lär er att använda ögonen."
Hon hade det som i en ask.
Jag måste ha glass, och allt din mamma har är rester av tofu.
Kan vi ge oss av?
Vilken återhämtning. Otroligt.
Hon har fortfarande en chans.
Hon är så på pricken, in i minsta...
Vet du vad? Jag är säker på att det finns en exakt aerodynamisk formel.
HARWOOD KONSTÅKNINGSKLUBB
-Vad håller du på med? -Jag...
-Varför filmar du? -För ett fysikprojekt.
-Du kollar in hennes trippel. Varför? -Jag analyserar rörelserna.
-Vem jobbar du åt? -Ingen.
Vill du komma hit, Teddy? Jag ringer polisen.
Nej, jag trodde inte att det gjorde nåt.
Jag trodde det här var allmän plats.
Privat träning mellan sex och tio.
De tränar inför regionsmästerskapen,
vilket du mycket väl vet.
Nej, jag är studerande. Jag har leg på mig.
Jag har anteckningar.
Typisk spionkod.
-Vad gör du här? -Känner du henne?
Hon är naturvetarnörd.
När CIA vill lära sig nya fula trick kollar de konståkare och deras mammor.
-Kan vi växla ett ord? -Inte nu.
Jag vill digitalisera bilder i datorn
och se om man kan skapa en enhetlig teori.
Kör till. Om Gen känner dig
och du vill trycka näsan mot glaset och anteckna,
så bryr jag mig inte om det.
Men du får tampas med föräldrarna.
Kommer inte på fråga.
Ingen utanför stipendiekommittén kommer att se programmet.
Här är brevet från min lärare med en förklaring av projektet.
Och mitt körkort.
Jag har också referenser från folk jag suttit barnvakt åt.
Det kanske går för sig. Team Nikkis advokater får kolla det här.
-Snyggt, raring. -Tack, mamma.
Inget prat med min dotter. Hon tränar.
Inget som stör.
Nej, inte ett ord.
Jag struntar i om du är här.
Men hänger du ut mig på webben med ändan på isen,
så är det nog bäst att du byter skola.
Låt oss försöka igen, Nikki.
Fortsätt.
Lite vidare. Så där, ja.
Hallå där! Inga skor på isen!
Förlåt mig.
Gen!
Hej, raring.
Gen!
Gen! Hon tränar, Brian. Du känner till reglerna.
-Här är en burgare. -Hon kan inte äta sånt.
-Men jag bränner massor av kalorier. -Inte många nog.
-En halvtimme? -Inte om du vill vinna.
Du borde träna vårt basebollslag. Vi behöver en spark.
Sticker du inte nu, så är det just jämt vad du får.
Hej då.
Jag vill inte ha honom här när du tränar.
Jag får ju aldrig träffa honom. Alla andra tjejer...
Du är inte som de andra tjejerna. Vinnare offrar nåt.
De kanske bara fuskar.
-Stäng av den! -Förlåt mig.
Ta vid från himmelspiruetten.
Slutsatsen är för enkel.
Rörelseenergin i ett hopp
är lika med åkarens halva massa gånger roten ur...
Nej, jag begriper det nätt och jämt.
Men...
Jag vet inte om de fäster sig vid det, men det är lite väl torrt.
Mr Bast sa att det ska vara personligt.
-Hur fixar jag det? -Jag vet inte.
Få fram mer av dig själv.
Ursäkta, Tina.
Går det för sig att jag tar några lektioner?
Det är lättare att skriva om fysikaliska principer
om jag tillämpar dem själv.
-Så om jag bara kunde... -Bra.
Vi har en nybörjarklass för sommaren. Tre eftermiddagar i veckan.
800 dollar.
-Jag vill ha popcorn. -Var är mina bumbibjörnar?
-Jag gav dem till dig. -Fyra varma korvar.
-Förlåt mig... -Du tog på den med fingret.
Så du vill inte ha den? Då tar jag den.
Du andades på den.
Du borde inte jobba här.
Är du här igen?
Jag jobbar. Det är för mitt fysikprojekt.
Tar du inte i för hårt med projektet?
Nej, jag är totalengagerad. Som du och konståkning.
Jag är döhungrig. Bacon och sallad. Lite bacon, mycket sallad.
Javisst.
Färsbiff, pressad tills den är torr. Utan bulle.
-Sallad för mig. -Det ska bli.
Bara isbergssallad, en halv kopp kikärtor och en bit citron.
Och en fjärdedels kopp ost.
Åh, ost.
Det är lördag. Jag kan grisa lite om jag vill.
-Det är nåt fel med mitt Lutzhopp. -Det är all den där osten.
Kan du hålla klaffen?
Jag måste koncentrera mig. Zoey Bloch har satt ihop ett lag.
Det är bara ett rykte som hon har spritt själv.
De fåniga skämten kommer tidigt i år.
-Det gäller inte Zoey. -Maten är färdig.
Det där är mycket mer än en fjärdedels kopp.
Det blir 1,65 dollar, 2,35 och 3,35.
7,30 dollar totalt. Vill ni dela upp det blir det 1,75 och 5,55.
Det blir jämnt, om du bara slutar med det där.
Ingen orsak.
Hör upp allihopa, välkomna till Snowplow Sam.
Ställ upp på led.
Det ser bra ut.
Kan ni tala om för vår assistent vilken regel som är viktigast här?
-Mamma... -Kom aldrig för sent.
Just det. Vi har mycket att göra
om vi ska vara redo inför vårt uppträdande i augusti.
Vi ska jobba på vår toe-loop.
Vår Lutz.
Men först måste ni alla vänja er vid
att kasta era kroppar upp i luften.
Du är fysiksnillet, Casey. Vad är regeln om det som stiger upp?
Rent tekniskt attraherar varje partikel...
Casey.
Att det faller ner.
Det här är er nya bästa vän.
Kan du låta bli att klämma på mig?
Förlåt mig.
Casey. Håll in armarna, annars tappar du balansen.
-In med armarna. -Okej.
Pröva det 5 000 gånger till.
-Visst. -Lägg tyngden på högerbenet.
Titta inte på fötterna, titta rakt fram.
Jeremy, tåtaggen har en uppgift.
Kör ner den, eller glöm kompisarna i en vecka.
Tuffa tag för ett uppträdande.
Det är inte bara ett uppträdande. Det är ett U S F S A J S T.
Snacka jordiska.
Det första steget i kvalificeringen till regionsmästerskapen.
För oss barn, menar jag.
-Du behöver inte vara med. -Så bra.
För det är mänskligt omöjligt.
Är du tokig?
Vet du ingenting? Ingen skridskoåkning när Zambonin är ute.
Jag klarar mig.
-Tack. -Så du klarar dig?
Förlåt mig.
Kan du berätta vad som pågick i huvudet på dig?
Jag har aldrig åkt på en så slät yta förut.
Jag ville veta hur det kändes.
-Insjöåkare? -Nej, damm. Intill vårt hus.
-Du behöver ett handtag. -Nej, jag kan gå själv.
Du vill verkligen ha ditt A.
Det där är mycket styrenplast.
Det gäller inte ett A, utan ett stipendium i fysik.
Som tröghet, motstånd och hastighet och sånt?
-Vad vet du om det? -Jag fixar bilar.
Tar jag ut den här på vägarna kan jag få upp den i 11 km/tim.
Den blåser dörrarna av stans alla gatsopare.
-Jag ska nog gå hem. -Ja, det ska du nog.
Jag kan bara fixa isen när du är väck.
Just det.
Såklart.
Alltså...
Hur går det?
Det går.
Jag vet att det kräver träning, arbete och konstnärskap, men tyvärr.
Jag klarar inte de Twinkyliknande kläderna.
De är aerodynamiskt väldigt riktiga, mamma.
De för oss 50 år tillbaka.
Om jag såg dig i nåt av de där plaggen skulle jag nog börja gråta.
Du kommer aldrig att få se mig sån.
Se till att få lite sömn.
Snälla?
Hej.
Det här är min videopresentation.
Hej, jag heter Casey Carlyle.
Bryt!
Jag låter som en trafiklärare.
Låtsas att du snackar med mig.
Hej allihop, jag heter Casey.
Jösses. Jag glömde mitt efternamn.
Kan vi ta om det?
Hej, jag heter Casey Carlyle.
Jag ville se om jag kunde bevisa min egen hypotes
om tillämpningen av fysik
på nödvändiga moment inom avancerad konståkning.
Nu ska jag öka centripetalkraften
genom att hålla in armarna.
Därmed ökar tröghetsmomentet
så att jag börjar snurra...fortare.
Jag ökar höjden på mitt hopp genom lägga mer kraft på tåtaggen.
-Du ser ju riktigt het ut. -Håll klaffen.
Jag ska börja med en dålig variant. För provtagningen.
-Ja, det var lagom uselt. -Okej.
-Nu får du mig att ilskna till. -Bra.
När du skriver på för Nike, kom ihåg att jag har 37 och en halv i skor.
Jag vill vara med på uppträdandet.
I forskningssyfte.
Se till att vara här kl. 17.30.
Okej.
Jag har en träff med Harvardstudenter klockan tre.
Vad pratar vi om i så fall?
Det ordnar sig. Jag hinner.
Du har inget att ha på dig.
Kom hem till mig kl. 12. Jag kanske har nåt gammalt.
Vad är det nu?
Tack.
-Raring? -Ett ögonblick, mamma.
Vänta lite.
Nästan klar?
Jag har en överraskning åt dig.
På pricken. Perfekt.
Hela effekten är väldigt vuxen,
med en antydan av det feminina.
Vi skyltar inte med det, men vi förnekar det inte.
Du kommer att blanda dig
med framtida kurskamrater och professorer,
och jag vill att framtoningen ska vara "Vi menar allvar".
Det lyckas vi med.
Mamma, vi behöver väl inte stanna här i mer än en timme?
För det är nåt som jag måste tala om för dig.
Raring.
-Vad var det om? -Jag har varit så orolig.
Du har bott i den där ishallen, men nu är du här.
Och du är entusiastisk, för du förstår vad som verkligen är viktigt.
Titta, jag har gåshud.
Förlåt mig, det där var så typiskt. Mammasjuka.
Bara koppla av. Var dig själv.
Ditt vanliga samlade, charmiga, klara...
Mamma...
Vill du gå igenom det en gång till?
Hej, jag heter Casey Carlyle,
och jag tilltalas av fysikprogrammet därför att...
Fysik rockar.
Andra året kan man gå med i kvantklubben. Det rockar,
för vi tävlar mot Cal Tech, MIT och Stanford.
Förra året kom vår partikelaccelerator etta.
Det rockade.
Det låter verkligen rockigt.
Det är sant, det är det.
Vet du vad jag tycker är så bra? Om Caseys stipendium blir av,
så känner jag på mig att ni två kommer att tillbringa mycket tid tillsammans.
Vad läckert. Bruschetta.
Om ni har tid nu,
så kan jag visa er hela kursplanen för fysik.
Vi har hur mycket tid som helst. Eller hur, Casey?
Toppen.
Jag vet att jag är sen. Förlåt mig.
Det är regel nummer ett.
Bra, då gör vi oss klara. Kom igen.
-Så sa hon... -Jag måste göra två svängar...
-Säger du det? -Ja.
Det är meningen att vi ska åka längs sargen.
-Åh... -Precis där.
-Där. Är det bättre så? -Ja.
Andas djupt.
Och sen andas du ut.
-Det hjälpte inte. -Kom igen.
Lystring!
Den tar jag.
-Lycka till. -Tack.
Lugnt och sakta.
Prata inte, Lily.
Mamma...
Bär hon din gamla dräkt?
Bravo!
-Hur många poäng fick jag? -Hur gick det för mig?
Hur skötte jag mig?
"Godkänd som nybörjare." Ja!
-Hur gick det för dig, Casey? -Bra, tror jag.
Det står "Godkänd junior".
-Vad då? -Du hoppade över två nivåer.
-Varför hoppade inte jag över två? -För att du är sex år.
Juniornivån är där Gen, Nikki och Tiff är.
Stämmer det, Tina? Att jag är på juniornivå?
Ja, det stämmer.
Hör upp, allihopa. Dags att byta om.
Kom igen nu, allihopa. Nu drar vi.
Så om jag...
-Om jag skulle vilja tävla? -Det går inte.
Varför inte det?
Domarna såg bara samma sak som jag har sett hela sommaren.
Du har en del rå talang. Det är inte nog för distriktsnivå.
Du behöver tränare, assistent, koreograf, privat tillgång till banan.
Nikkis föräldrar tog ut ett lån på sitt hus.
Och Tiffanys pappa har två jobb.
-Var köpte du skridskorna? -På loppis.
De ramlar av. Du behöver specialskridskor, 600 dollar.
Och skenorna måste slipas var sjätte vecka.
Fattar du? Tyvärr, det är så det ligger till.
Du måste vilja det. Vilja det mer än något annat.
Det är inget du gör bara så där.
Vet du vad jag tänkte, fröken Senior?
Det här är din sista första skoldag.
För nästa första dag bor du i ett studenthem.
Så jag blev lite tokig.
Jag lagade pannkakor med kärnvetemjöl.
Kan du tänka dig att sommaren är över?
Vi ödslar våra liv här.
-Jag hörde att du fixade en dubbel. -Tiff!
-Det tog mig två år. -Menar du det?
-Så jag antar att vi ses igen. -Nej, det gör vi inte.
Inte i hallen. Jag kan inte träna med er.
Varför inte det?
Jag har inte råd.
Men det var kul.
Hör här, Casey. Jag ska tala om en sak för dig.
Du fattar inte vilken tur du har.
-Med vad då? -För att du har liv att leva.
-Tror du jag har ett liv att leva? -Ja, det vet jag.
Du har tid över till TV, vänner...
Men du åker skridskor så ofta du vill.
Oftare än vad jag vill.
Jag skulle älska att vara du.
Ha en lördagskväll, träffa sin kille...
-Visst... -Äta vad man vill.
Som bröd. Hinkvis med bröd.
Vem bryr sig om det? Vem bryr sig om allt det där?
Vill ni inte åka skridskor jämt?
Nej.
Vad är det med er? Är ni vansinniga?
"Hoppande räkan" är en åkmaskin.
-"Hoppande räkan"? -Mamma har upphovsrätten.
Vi syns.
Läskigt.
Vi måste lära av henne.
Det här är precis vad stipendiekommittén letar efter.
Din entusiasm inför projektet strålar ur sidorna.
Det är så bra att du antagligen kan sälja det.
Tack.
Tiffany.
Anta att jag kunde fixa din leverans.
Vill du veta hur du gör hopp i sitt utan att falla?
Jag faller inte.
Nåja, kanske ändå.
Du kan klara en dubbel Axel.
Felfri.
Och hon är tillbaka.
Hur fixade du tid på isen?
Fysik.
Jag säljer ut mitt forskningsprojekt.
Titta, du repade min fina, släta is.
Men det var inte så illa att se dig göra det.
Casey.
Mamma? Vad gör du här?
Tandreglering, ny bettskena. Låter det bekant?
Här.
Vad är det som pågår här?
Vem är det här?
Teddy.
Just det, Teddy.
Teddy kör Zambonin.
Teddy är Zamboniförare.
Jag trodde du jobbade med projektet.
Det gjorde hon.
Din dotter är en stor talang.
Och du är...?
-Tina. -Tina Harwood?
Konståkaren?
Med alla priserna och de små dräkterna.
Låt inte mig avbryta.
-Fortsätt med allt det roliga. -Tack, det ska jag göra.
-Kom nu, mamma. -Javisst.
Nåväl. Du måste hålla knäna tätare ihop.
Rikta in foten så att du snurrar fortare.
Visst, det är enkelt.
Bättre?
Perfekt.
-Det funkade. -Precis som du sa att det skulle.
Det är inte datorn som hoppar. Det där var du och ingen annan.
Snälla mamma, bara den här gången. Jag är tillbaka vid elva.
Du ska träna kl. 05.30 i morgon bitti.
Kommer du att vara i form om jag låter dig stanna uppe sent?
Jag klarade min Axel, mamma.
Kan jag inte få ha en egen lördagskväll?
Vem ska du gå ut med?
-Hänger du med ut i kväll? -Med dig?
Javisst, äta en bit eller så.
-Kanske gå på bio. -Ja, gärna.
-Men... -Vi är framme.
Det här ser inte ut som en bio.
Gen.
Jag är inte klädd för fest.
Skaka loss.
Ditt hår.
Nu kommer ingen att märka nåt.
Låt håret jobba.
Jag känner ingen här.
Visst gör du det. De går i din klass.
Där är Jason. Lirar football.
Och Luke, fotboll.
Jag känner dem, men vi pratar aldrig.
Jag pratar inte med killar och andra.
Då är det här rätt tillfälle att börja.
Hej, Kyle.
Casey.
Casey, Kyle. Kyle lirar hockey.
Casey åker skridskor.
Ni två har mycket gemensamt. Ha det så kul.
Men... Jag...
Brian.
-Så du åker skridskor? -Konst...åkning.
Konståkning.
Resten av laget får aldrig höra det här,
men ni kan säkert åka runt oss i cirklar.
Ja, men inte få med oss pucken.
Vill du gå på nästa match?
Heja.
Vad då?
Anta att han väger ungefär 70 kilo.
Vid rådande lutningsgrad leder den beräknade banan honom
rakt ut genom fönstret.
Det är en enkel felberäkning av H gånger R lika med A.
Hastighet gånger rörelsemängd är lika med acceleration.
Fysik.
Ja, jag måste...
Vi ses senare.
Vet du vem det var?
-Det var Kyle Dayton. -Jättehet.
Ett gott råd. Öppna inte munnen igen.
När jag blir nervös börjar jag babbla.
Det är som en växel som hoppar ur.
Som Plancks diagram, där...
Nu börjar du babbla igen.
Jag tycker babbel är coolt.
Kom igen, Casey.
Tack.
Så du är Gens täckmantel i kväll? Det är oftast mitt jobb.
Hon kunde ha varnat mig om festen.
Min syster dras med sina egna problem.
-Din syster? -Ja.
-Är du Tinas son? -Är det så svårt att tro?
Nej, nej... Jag bara...
-Jag trodde... -Att jag var en hjälpreda?
Det är jag på sätt och vis. Gen åker skridskor och jag fixar saker.
Det mesta i alla fall.
Ett föremål är bara så hållfast som dess svagaste punkt.
Fysik.
Tack.
Nå, så...
Berätta om hur man fixar saker.
Banan var bara en grop när mamma köpte den.
För pengarna efter skilsmässan.
Jag hjälpte till med renovering, målning...
Zambonin, det var min stora favorit.
Så för din del är det naturvetenskap?
Det stämmer.
Förlåt mig.
-Snyggt. -Klumpeduns.
Tönt.
Du kan inte låta bli isen, va?
-Hej. -Var har du varit?
-I skolan. -Var har du varit hela veckan?
Den här undervisningen har tagit all min tid.
Varför gör du det här? Den ungen är planetens dummaste gymnasist.
Det ser bra ut i min ansökan, mamma.
Ann gör det också.
Var Ann med dig nyligen?
-Ja, för fem minuter sen. -Ann frågade just efter dig.
-Vad är det som pågår? -Ingenting.
Och sen när har du börjat få C på dina prov?
Jag såg det på ditt rum. Jag snokade inte.
Dina A var som jordnötssmör och sylt.
-Är det ett fördröjt uppror? -Vad då?
Är det...en kille?
-Nej, mamma. -Du får ursäkta.
Fattar du vad som står på spel med dina betyg just nu?
Jag vet. Förlåt mig. Jag skäms över mitt C.
-Kan du lägga av ett tag? -Raring.
Jag vill tävla på distriktsnivå.
Varför det? Vad har du att vinna på det här?
-Jag är bra. -Vad är det du vill säga?
Vill du bara sumpa hela vår plan för dig,
kasta bort stipendiet och bli yrkesidrottare?
Case, hur länge håller sig en konståkare?
Åtta år?
Och sen fem års turnering med Föredettingar på isen.
Och det är allt? Är det så ditt liv ska sluta?
Jag älskar det, mamma.
Case, ditt intellekt har inget sista förbrukningsdatum.
Om jag hade använt mitt lite tidigare,
om jag hade gått på college i din ålder,
hade vi kanske inte levt så här.
Det är inget fel på vårt sätt att leva.
Jag har inte kunnat ge dig en fjärdedel av allt jag ville ge dig.
Du har gett mig allt.
I så fall måste du ge mig nåt nu.
Lystring, konståkare!
Vi ska spela klassisk musik under hela åket.
-Åh, mamma. -Såvida inte nån av er vinner ett pris.
-För då blir det Outkast för er... -Ja!
Och öronproppar för mig.
Här har vi en bortsprungen.
-Kommer inte din mamma? -Hon är inte så tänd på konståkning.
Gissa vad? Slonski Toyota sponsorskap, det är ordnat.
Vår marknadsföring halkar efter.
Jag har två jobb för din skull. Du är värd det.
Och du är ännu mera värd det när du vinner.
Très hårt.
Säger du det?
Kolla det här.
Hej, Nik.
Alla säger att du och jag blir etta och tvåa i dag.
Bra försök.
-Vad var det? -Klassisk psykning.
Det mjukar upp konkurrensen, så att de inte satsar allt.
-Fall aldrig för den grejen. -Jag fattar.
Hur det än går i det korta programmet,
även om du ligger under, så är det bara är en tredjedel.
-Bli inte knäckt förrän efter det långa. -Efter det långa.
Hallå där, slöfock.
Kommer du också?
Jag måste inte, om du inte vill.
Men ifall bilen krånglar eller nåt sånt.
Det där är Zoey Bloch, också känd som Skridskotjuven.
Ser man på? Är det inte Skuttande dvärgen?
-Det är faktiskt Hoppande räkan. -Som om det är ett steg uppåt?
Prata inte med henne.
Gå inte närmare. Du kan förlora dina skridskor.
Som om jag behövde hennes skridskor?
-Eller nåt dataprogram. -Vad vet hon om det?
Hon har ögon bakpå hornen.
-Dra, Harwood. -Kom igen, Bloch.
Reagera inte, Gennifer. Du borde veta bättre än så.
Kom nu, Zoey.
-Tänk att du är i... -En bubbla. Jag vet, mamma.
-Inte av... -Avvika från programmet.
Även om du faller är det inte...
Ens ett alternativ. Jag vet, mamma.
Se på mig.
Så det är du som försöker klara dig utan tränare.
Jag ville bara önska lycka till. Det är inte lätt första gången.
Tack.
Du måste koncentrera dig.
Och vara imponerande. Förbereda dig för nästa år.
-Nästa år? -Du kommer aldrig att placera dig i år.
Juryn har redan gjort upp rankinglistan.
Snygga skridskor.
Kom igen. Bara ännu en klassisk psykning.
Det är det gamla "Du är redan körd, så varför försöka?".
Kom nu.
Bli inte förolämpad. Bara en liten fråga.
Vad då?
Har du inte hört talas om eyeliners?
Inte ännu. Casey.
Stopp. Inte ännu.
Tack för ansträngningen, men det är inte mycket att jobba på.
-Jag är... -Du är het.
Men håll dig borta från Brian. Han är min.
Teddy...
-Teddy kan du få. -Men jag har inte...
Jag är kanske inte lika klyftig som du, men jag är ingen idiot.
Mina damer och herrar! Välkomna till det 54:e årliga
New Englands regionsmästerskap i konståkning.
Först ut i det korta programmet
är Zoey Bloch från Worcester i Massachusetts.
ZOEY BLOCK DET ÄR ROCK
Vi älskar konståkning och vi älskar guld!
Vi är bland de fyra i toppen. Du går vidare till sectionals.
Om inte Sasha Cohen gör ett gästframträdande.
Snyggt jobbat.
Lycka till.
Sist ut är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
Hon har publiken med sig.
-Visste du att hon hade en trippel? -Hon kom hit för att vinna.
Det där räknade hon ut på sin dator.
Datorn hoppar inte åt en, mamma.
REGISTRERING AV DELTAGARE
Nummer ett. Ja!
-Ja. -Du tog hem det, raring.
Det var bara det korta, din kortis.
-Fyra. -Vi tar hem det.
Femma, det är jättebra.
Femma räcker inte för sectionals.
Åker du bra i kväll kan du bli uppflyttad.
Och ta min fjärdeplats.
Casey, du var nära att tappa en skridsko där ute.
-Jag vet. Den är på väg att paja ihop. -Det är bäst du följer med mig.
-Hur känns de? -Jag kan inte ta emot de här.
Visa mig att du förtjänar dem.
Och vi behöver ett par skenor.
Jag låter slipa dem nu med en gång.
-Jag kan bara inte tro att du hjälper... -Inget krusande.
Nej... Bara...
Tack.
Och nästa tävlande i juniordamernas friåkning
är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
Vem är det?
Så ska det gå till, din dvärg.
Håll klaffen, nåldyna.
Kom nu, raring.
Ursäkta mig.
Jag går vidare till sectionals!
Duktigt!
Grattis.
Är de nya?
-Ja. -Är du tokig?
Man tävlar inte på nya skridskor.
Det tar minst tio dagar att åka in dem.
-Det vet alla. -Men Tina sa inget.
Tina, vars robot till dotter
nästan missade sectionals på grund av dig.
Typiskt Tina Harwood.
Precis som i Sarajevo.
Du vet ingenting, va?
De sparkade ut henne.
Du kanske ska ompröva det där med att vara utan tränare.
Hej då, nykomling.
-Samlas vid bilen om 40 minuter. -Jajamän.
Där är hon.
-Grattis. -Tack.
-Du var lysande. -Jag är så glad att det är över.
-Är du glad för mina fötter? -Vad då?
Jag är ledsen, Casey. Men dina gamla skridskor var helt slut.
Köpte du henne nya skridskor?
Som om du inte visste.
-Det gjorde jag inte. -Hur kan du ljuga rakt ut?
Du är lika lumpen som hon.
-Lugna ner dig, Casey. -Försvara henne bara.
Som om du inte var inblandad.
-Hur kan du tro det? -För att det är sant.
Ni lurade mig i fällan. Allihopa.
Vad är ni för människor?
Kom så går vi.
Mamma?
Kan du komma och hämta mig?
Jag är i ishallen i Westerly.
Jag vill komma hem.
In i bilen. Se så, in med dig, raring.
-Hur vågar du? -Vänta där inne.
Tror du att du bara kan dra när du har skadat min dotter?
Du är Joan, va?
Dra iväg henne från studierna bakom ryggen på mig?
Lura i henne att hon kan åka skridskor och sen sabotera hennes chanser?
Jag hjälpte dig. Du ville stoppa Casey, och du hade rätt.
Hon har inte vad som krävs.
Har hon talang? Ja, det medger jag.
Men hon kämpar inte. Hon gör inte vad man måste göra.
Tränga sig förbi allt och alla och bara ta för sig.
Så det är den förebild som du serverar din dotter.
Att ljuga, att snoka runt och att luras.
Jag gjorde min dotter stark. Du fick Casey att må bra i en föreläsningssal.
Och hon kommer att klara sig bra där. Så vi är överens.
Min dotter är begåvad och kommer att lyckas med det hon företar sig.
Men hon gör det på det rätta sättet,
trots att folk som du försöker övertyga henne om nåt annat.
-Jag har ork, jag kan hålla jämna steg. -Gå.
-Jag visste inte, Casey. -Visst.
Var har du varit? Du vet att du hade ett träningspass för en halvtimme sen.
-Ja, jag vet det. -Och?
Och jag är färdig.
Färdig?
Jag lägger av.
Du skojar. Det är ju löjligt.
Nej, jag var löjlig som utsatte mig för det här så länge.
Båda vet att jag inte har talang.
Ihärdighet är 90 % av att behärska en sport.
Vet du vad jag vill? Nej, du vet inte vad jag vill.
Du brydde dig aldrig om det.
Har ni den minsta självbevarelsedrift, så dunstar ni.
-Jag lyssnar. -Jag vill inte vara borta från skolan.
Jag gillar skolan.
Det är fånigt, och bandet kommer att vara uruselt.
Men vet du vad? Jag vill gå på skoldansen.
Och jag vill gå med Brian.
Och jag vill inte känna mig som en idiot och köra på matten
för att jag inte hinner plugga.
-Och jag vill... -Det räcker.
-Vi kanske gick lite till överdrift. -Till överdrift?
Ja, något.
Caseys skridskor, mamma.
Vi fortsätter samtalet hemma.
-Hörde du hela alltet? -Ja.
Klarar du dig?
Det är din nisch, Casey. Hoppar jag av, så blir du nästa.
Du går vidare till sectionals.
Nej.
Tack. Men i morgon ska de fråga ut mig på Harvard.
Det är min nisch. Det är det som jag ska göra.
Är du säker på det?
Det är ett fint litet experiment.
Hur kan ett trippelhopp berättiga dig till ett fysikstipendium?
Bevisföringen i experimentet ligger inte i snårskogen av beräkningar.
Det ligger i framstegen på skridskor hos tre juniormästare.
Jag tillämpade även mina rön på min egen skridskoåkning och...
...och lyckades faktiskt med att tillämpa experimentet
på ett mycket givande och helt eget sätt.
Utmärkt.
Lidelse väger tungt i det vi söker hos studenter.
Lidelse får människor att utföra enastående ting.
Nå, Casey? Varför har du en lidelse för Harvard?
Dr Healey,
min mamma och jag har föreställt oss Harvard under hela mitt liv.
Jag tror knappt att jag säger det här, men vad jag måste göra
kan jag inte göra här.
Förlåt att jag tog er tid i anspråk.
Jag är hemskt ledsen.
Miss Carlyle... Vi ger dig ingen ny tid.
Jag vet det.
Du kan inte göra det här, Case. Du överger din dröm.
Nej, mamma... Jag överger din dröm.
Jag söker min dröm.
-Hur visste du? -Jag trodde inte att du skulle ge upp.
Vilket betydde att du var här ute och ramlade.
Teddy, jag har försökt hitta ett sätt att be om ursäkt på.
Jag har planer på hur det ska gå till.
Medelslät eller glas?
Jag kan inte föra ett samtal med nån som jag inte har känt sen lekskolan,
så hur kommer det sig att det fungerar med dig?
För att du låter folk se dig när du åker.
Men Casey, du kan inte vinna på egen hand.
Du kommer att behöva hjälp.
-Vad vill du? -Fem minuter.
Det är du skyldig mig.
Är du ute efter en ursäkt, så kammar du noll.
Jag är inte ute efter en ursäkt.
Berätta om vad som hände i Sarajevo.
Varför vann du inte?
Jag värmde upp inför det korta programmet.
Jag krockade med en annan åkare som blev skadad.
Tynger det dig?
Hör här, jag betalade priset. Jag blev avstängd.
När de ville ta mig tillbaka var jag 26 och det var för sent.
Men det går inte en dag utan att jag vill återuppleva det ögonblicket
och handla annorlunda.
Jag vill att du tränar mig inför sectionals.
Varför skulle jag göra det?
För du har ingen åkare och jag har ingen tränare.
-Vi är ett perfekt par. -Jag tror inte att du är av rätt virke.
Jag måste göra det här, Tina.
Jag önskar det här mer än något annat.
Jag sa nej till Harvard.
Jag ska jobba hårdare än någon annan du tränat.
Misslyckas jag så misslyckas jag.
För att jag inte var bra nog, inte för att jag var för feg.
Jag vill veta hur långt jag kan komma, och det tänker jag ta reda på.
Hallen i morgon kl. 05.30, och se till att du får mycket sömn i natt.
Det kommer du att behöva.
Att du ens överväger att blanda in den där kvinnan igen.
Jag behöver inte lita på henne.
Nej, bara tillbringa all din tid med henne.
-Jag tänker inte bli Tina. -Hon har redan smittat dig.
Det är inte sant.
Var kommer frisyren ifrån? Och skjortan?
Jag köpte aldrig den skjortan.
Det hör inte hit.
Jag tror att du vill vara som hon, och om du ljuger då och då,
ja, då är du åtminstone glamorös.
Tror du det här handlar om glamour?
Det är en sport, mamma. Det är en spännande och vacker sport.
Är du säker på att du inte bara känner dig vacker?
Än sen då?
Vad är det för fel med det?
Att känna mig stark och behagfull och vacker för en gångs skull?
Varför är du avundsjuk på henne?
Hur gamla vi än blir, så hatar vi andra alltid balens drottning.
Du vet att Casey och mamma alltid är med i programmet.
Vet jag det?
Om du bara kom till hallen och tittade på mig.
Be mig inte om det. Jag kan inte.
Följ med mig nu, mamma.
Titta på när jag åker, och säg sen att jag ska sluta.
Jag har en lektion att ta hand om.
Välkomna till ESPN,
och Eastern sectional, juniorernas korta program.
Att döma av de träningspass jag har tittat på
är de här damerna laddade.
Det stämmer. Varje åkare har kämpat för att nå hit.
Och var och en av dem är redo att tävla.
-Är du också vetenskapstönt? -Mattetönt.
Menar du det?
Om jag klarar matten kommer jag kanske in på college.
Ger du lektioner?
Känner du några goa killar?
Först ut i damernas är Zoey Bloch.
Hon drar järnet hela tiden och bland publiken är det fullt ös.
Tiffany är troligen den elegantaste åkaren i den här tävlingen,
och hon är på hugget i dag.
Chantal verkade nervös tidigare i dag.
Inte längre. Hon behärskar situationen där ute.
Fansen kallar henne Hoppande räkan. Lägg det på minnet.
Den här lilla generatorn har gjort fantastiska hopp.
Ordet "nykomling" snuddar inte ens vid Casey Carlyle.
Hon har aldrig tävlat förrän nu i den här säsongen.
Henne bör vi hålla ögonen på.
Ställningen är
Zoey Bloch på första plats, Nikki Fletcher på andra,
följda av Chantal DeGroat och Casey Carlyle.
4,8 till 4,9. En 5,0.
Och en 4,6.
Inget "snyggt jobbat" eller "bra gjort"?
-Jag klarade hoppen. -Du är med, det är allt.
Jag ser inget större flyt i dina hopp,
och det skadar dig konstnärligt.
Kom ihåg...
Varje rörelse ska vara en del av den förra.
Gnugga fötterna i minst fem minuter och drick mycket vatten.
Du rodde hem det.
Bara det korta. Det är bara det korta.
Jag ljög. Sabbar du det korta, så vinner du aldrig.
Redde du ut det hela med din mamma?
Vi har knappt pratats vid på två månader.
Jag tror jag krossade hennes hjärta.
Vi kan följa det temat
från Euripides via Shakespeare och över havet till Mark Twain,
med nutida ekon hos John Cheever eller...
...Janet Jackson.
-Menar du inte Shirley Jackson? -Du har läst på.
Nästa vecka vill jag ha en uppsats där ni utser
den mest lakoniska feministförfattaren under 1900-talet.
Från New York City i New York, Emma Flanders.
Nu gäller det. Du kan förlora det långa programmet
bara genom att sitta här utan att förbereda dig.
-Ta på de här. -Varför det?
Det vill du inte veta, tro mig.
Faller de, så blir du kaxig,
får de med sig publiken, så känner du pressen.
Ingen annan existerar.
Stig in i bubblan.
Glöm det.
Jag vill bara höra hennes röst.
Det är hos Carlyle. Det är ingen hemma just nu...
Det handlar inte om henne. Det här handlar om dig.
Vår sista åkare är Casey Carlyle från Millbrook i Connecticut.
-Bara en sak till. -Vad då?
Åk med hjärtat.
Och här är hennes öppningshopp, en trippel Salchow.
Det är bra för nerverna.
Tack.
Trippel loop.
Perfekt landning.
Va? Hon klämde in en trippel Lutz.
Just det, helt improviserat.
-Hon avvek. -Jag ska skälla ut henne... I morgon.
Vem har sagt att du kan koppla av?
Jag har inte sett nån hämta sig så efter ett fall sen Midori Ito
i OS -92.
Det måste vara årets upphämtning.
Casey Carlyle väntar på poäng.
Nikki och Zoey etta och tvåa, DeGroat trea.
Ska fallet bestämma eller ska upphämtningen,
och inte minst den svåra tekniken, leda henne förbi de andra?
Högt. 5,1:or och 5,2:or.
Nära nog på nivå med Nikki Fletcher.
Det är min dotter.
Och nu hennes konstnärliga poäng.
Vänta nu.
De är också nästan samma som Nikkis.
Klarade hon det?
Det räcker inte. Hon får nöja sig med silver.
Det här tar henne till nationell nivå. Och vem vet? Kanske OS 2006.
Men den här åkaren kan allt hända.
Tack.
Case?
Mamma?
Om jag hade vetat, om jag vikt tio minuter
och åkt till hallen med dig,
så skulle jag aldrig ha...
Mamma.
Förlåt mig.
Förlåt mig så jättemycket.
Hur kunde det undgå mig?
Du förstår mig bättre än nån annan.
Kom igen.
Casey.
Grattis.
Och du får köra Zambonin precis när du har lust.
Jag var så här nära, så här nära att förlora.
-Var kom de där tripplarna ifrån? -Raring...
Vet ni inte hur det blir efter ett halvår med Tina?
-Vad då? -Hon kommer att sopa banan med mig.
-Nån kommer att få betala dyrt. -Nikki. Får vi växla ett ord?
-Hej, Peter. -Jag ville bara säga grattis.
Vi ser fram emot att få se Hoppande räkan på Nationals.
Det var snällt. Jag bara åkte ut på isen och gjorde mitt bästa.
Och idag var tydligen mitt bästa gott nog.
Jag älskar er.
Jag har inte råd. Vi behöver en sponsor.
Burger Blast är intresserade.
Burger Blast? Nej, jag är ledsen. Tyvärr inte.
Varför det?
Vad hon inte äter kan hon inte sälja.
Vi behöver nåt mer hälsosamt. Vad sägs om flingor.
Flingor? Varför inte torskleverolja?
-Snälla... -Jag är hennes mamma.
Jag avgör. Hon är min dotter.
-Hon är min åkare. -Dotter slår åkare.
Fråga en yrkesidrottare. Tränare slår mamma i alla lägen.
Snälla ni!
Och den där killen. Det måste vi hejda.
Jag klarar inte en kille också.
Det distraherar. Kan inte tolereras.
-Det här är inte sant. -Du har fullt upp med träningen.
Och fyra kurser på college.
Fyra? Är du tokig med allt det som hon tar på sig?
Kör till, två då.
-Men fyra på hösten. -Bara om hon vinner sectionals.
Ansvarig utgivare: Mats Caneman BVHE AB