Du vet hur tonåringsfilmer om vampyrer liknar en kåt högstadieelevs dagbok?
Denna slutade så här.
Min började här.
Tack för allt. Tack.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Hur fungerar solljuset?
Du blir illamående och det bländar dig, men annars är det ingen fara.
-Vitlök? -Nej.
-Kors? -Varken grenar eller heligt vatten skadar.
-Det enda vi måste akta oss för... -...är jag.
Duke, nej!
Håll fast henne.
Din stackare.
Du trodde säkert att du var hjälten i din egen lilla film.
Äntligen bet den radioaktiva spindeln dig och dina misstankar bekräftades.
Att du faktiskt är universums mittpunkt.
Jag älskar honom!
Men du är ingen särskild och livet är ingen jävla film.
Så ibland behövs det skurkar.
Tänker du döda mig med?
Varför skulle jag göra det?
Du gjorde ett misstag av en bra anledning. Kärleken.
Hjärtat vet vad det vill.
Ett år i hålet.
Ledsen, men du måste lära dig att respektera reglerna.
Inga jävla killar.
Okej, allihopa! Ge en stor applåd till Central Oregon Highs studenter!
-Du tror inte att de knullar här och nu? -Gud, jag hoppas det.
-Varför går vi ens på festerna? -Vi gör inte det.
Hon måste andas strax.
Där har vi den.
Jag önskar att någon skulle rapa mig i ansiktet.
Samma. Det jävla samma.
Studenten!
Jag måste berätta en sak, är det okej?
Okej, okej...
Jag vill bara säga att det du gjort är riktigt coolt.
Riktigt coolt. Jag vill att du ska veta att jag beundrar dig.
-Så coolt. -Visst.
-Tack för det. Laurel, följ med mig. -Visst.
Kan jag...?
-Håll kontakten när du är därnere. -Jag ska.
Du kommer träffa andra intressanta människor och glömma mig.
-Och jag måste leva genom dina inlägg. -Jag är bara borta ett par månader.
Du återvänder aldrig.
Så går det. Skolkamrater är folk som du är fast med.
-De är påtvingade vänner. -Du är för löjlig, inser du det?
-Du får komma på besök. -Kanske det.
Hälsa Mark. Skicka bilderna om du ser honom halvnaken.
-Usch, han är min bror. -Det håller oss på avstånd.
Struntprat.
Tappa bara inte kontakten.
Det ska jag inte.
Jag behöver dig.
Släpp mig!
-Var det allt? -Japp.
Håll koll på instrumentpanelen. Bilar överhettar ofta på vägarna till LA.
Jag vet.
Jag packade ner ett par vattenflaskor bara ifall att. Det var så lite.
Tack.
Hon är bortrest över sommaren, hon har inte flyttat till Japan.
Jag vet.
Glöm inte att köra försiktigt. Stanna och vila om du blir trött.
Men håll de jävla dörrarna låsta.
Herregud, det kommer gå bra.
Ring mig vid varje stopp, annars åker jag dit och dödar dig.
-Jag vet. -Ignorera inte din mamma.
-Hon skulle göra det. -Jag vet.
Och för Guds skull, tillbringa inte all tid framför telefonen eller datorn.
Okej? Du har fyllt 18 nu.
-Se till att leva nu. -Bill!
Du vet vad jag menar.
Din pappa och jag vill säga att vi vet att det har varit några tuffa år,
men vi är oerhört stolta över dig.
-Eller hur, Bill? -Tack.
-Vi menar det. Ha det så kul. -Jag ska.
-Jag älskar dig. -Jag älskar er med.
-Hej då. -Adjö.
-Ta hand om dig. -Jag ska.
Hej då.
Hon har åkt... Ska vi ha sex?
-Vart är du nu? -Någon by mitt i ingenstans.
Den heter Bakersfield eller något sånt.
-Hörde du att Candace är gravid? -Vad fan?
Fattar du det?
Okej, Andy, jag ringer tillbaka. Jag ska trycka i mig en cheeseburgare.
Vakna, din nörd.
Du skrämde mig, skitstövel.
-Hur var resan? -Första sex timmarna var toppen.
Jag mår skit. Det känns som om jag blev utspottad av en elefant.
-Jag har bara sovit tre timmar. -Det räcker gott och väl.
-Bara en liten stund till. Snälla. -Nej, vi har platser att besöka.
Klä upp dig, okej? Och ring mamma. Hon är förbannad.
Självklart.
Badrum, köket, mitt rum.
Känn dig som hemma.
-Vart ska vi? -The Echo. Death Valley Girls.
Fy fan!
-Ett problem. Vad står det på ditt leg? -Det är löst nu.
Annars skickar vi hem dig, men det borde gå bra.
Jag hugger ner dörrvakten om jag måste.
Jag tror att några vänner kommer.
Är de nedlåtande? För jag orkar verkligen inte med det.
Folk är inte såna här. Lika mycket.
Jag vet att mamma gav dig pengar och att du har sparat ihop lite...
Och jag vet att hon gav dig pengar för mitt boende.
Men jag tycker att du borde söka efter ett jobb.
Jag vet att du är på semester innan du beslutar vad du vill göra med livet.
-Men jag tycker att du ska stanna här. -Med dig?
Ja. Varför inte?
Jag hoppas att du flyttar ut till slut, eller börjar på college.
Duscha och gör dig iordning. Gör vad som krävs. Sätt fart.
Kom igen.
-Skynda dig! Liv är strax här. -Ett ögonblick.
Okej.
Den här är från en annan delstat, så...
-Beklagar. -Vad är problemet?
De var bara...
Det duger om du frågar mig.
Nästa.
-Vill du ha något att dricka? -Visst.
Vad fan är ditt problem?
-Kom igen! -Du ska ut härifrån!
-Är du okej? -Vilken jävla kuk.
-Ring dina vänner. -De kommer inte.
Det är bara vänja dig att folk avbokar planer.
Jag är strax tillbaka.
Hej. Kan jag få en rom och cola?
Är det första gången du ser Death Valley Girls?
Tack.
Hej.
Vad är det med hamburgaren och skosnöret?
Det är en isbrytare.
Jag gillar det. Klyftigt.
Jag trodde väl det.
-Vad heter du? -Laurel.
-Izzy. -Trevligt att träffas, Izzy.
Du är inte härifrån, eller hur?
-Hur vet du det? -Jag vet bara det.
-Det är deprimerande. -Inte alls.
Du är så entusiastisk.
Folk som har bott här ett tag blir så självmedvetna och hårda.
-Det är min faktiskt min första kväll. -På Echo?
-I LA. -Jaså? Varifrån kommer du?
Oregon.
-Nyinflyttad? -Nej, eller...
...kanske. Jag bor hos min bror. Han är där borta.
Coolt.
Ja, och hälsa din vän att jag tackar henne.
-För att hon hjälpte mig utanför. -Duke.
Hon verkar stark.
Hon är det.
Vi ska på en efterfest om du vill följa med?
Jaha...?
Det är inget måste.
Nej, jag skulle älska det.
-'Kej. -'Kej?
-Ja? -Säker folk det häromkring?
Nej, bara jag och mina vänner.
Då så. 'Kej.
-Följ inte med dem. -Släpp mig.
Släpp mig.
Jag ska bara snacka med dem. Det tar bara ett ögonblick.
-Är du okej? -Ja. Vad är det här för ställe?
Först tillverkade de Jordans här, sen blev det en replokal.
Och nu är det vår hemliga festlokal.
-Vem äger den? -Vi gör det.
-Vill du se den bästa biten? -Visst.
-Tjejen krossade dig. -Du skämtar inte.
Du blev knullad.
Okej, få se den. Kom igen.
-Det är reglerna, pojk. -Pojk?
Barnrumpa.
Visst, jag ger damen vad hon vill.
-Inte illa. -Låtsas inte att du inte är imponerad.
-Har du blod nog att använda den? -Vad?
Du får väl inte scenskräck om jag tar med dig till övervåningen?
Nej, jag...jag tror inte det.
Nej, verkligen inte.
Okej, kom då.
Du får följa med.
Se till att alla har gått vid 4.
Är det fånigt att jag tittar efter Hollywoodskylten?
Nej, men den syns inte härifrån.
Det känns som jag är i en jävla film.
-Bor ni här? -Ibland.
Okej, så är ni bankrånare eller vad?
Jag vill inte verka oförskämd, men hur har ni råd med det? Vilka är ni?
Vi är superskurkar.
Syftar du på en app?
Nej.
Så vad jobbar du med?
Förlåt, är det oförskämt att fråga?
Nej, det är lugnt. Jag regisserar musikvideor.
Har jag sett någon av dem?
Det är inte vanlig hiphop.
Så mer okända artister? Hur började du med det?
Jag tyckte om fotografi när jag gick i skolan.
Efter att jag fått tag på en kamera filmade jag mina vänners skateboardtricks.
Jag klippte ihop allt med musik och lade upp det på nätet.
Coolt. Jag säger hela tiden coolt som en fjant.
Men det är coolt och intressant.
Jag önskar att jag hade åstadkommit något.
Jag antar att det är coolt. Så vad vill du göra?
-Med livet? -Ja.
Ingen aning.
Vad älskar du?
Jag vet inte.
Varje gång jag börjar med något så tappar jag snabbt intresset.
Vad är poängen då?
Fullständig anhedoni.
Så du slänger runt stora ord?
Nej, jag fattar vad du menar.
Men jag tror att jag vill arbeta med människor.
Som en socialarbetare?
Snarare hjälpa folk ta sig igenom svåra perioder.
Vilket arbete det än är.
Så varför sitter du så långt ifrån mig?
Vi är inte här för utsikten. Jag hoppas att det inte är fel.
Nej... Nej, jag är nog bara nervös.
För nervös för att hoppa närmare?
Nej.
Vad synd. Jag trodde att du var redo.
-Jag... -Jag antar att du får titta på.
Vad fan?
Vad fan? Jimmy! Kom igen!
Jimmy, kom igen!
Jimmy, du måste vakna!
Jimmy är jävligt död.
Vad fan gjorde du?
-Jag drack hans blod. -Herregud! Herregud!
Stackars Jimmy. Hans enda misstag var att umgås med dåligt sällskap.
Du, å andra sidan...
Saken du gjorde som du hoppades att ingen skulle få reda på
och trodde att du kom undan med är anledningen att du är här.
Vad?
Behöver jag nämna hennes namn?
Hur vet du det?
Mina supersexiga vampyrkrafter, dumbom.
Hon heter Claire, förresten. Om du inte trodde det var en gissning.
Vad fan är det som händer?
Jag skulle inte bekymra mig för detaljerna, Todd.
För du har den här cigaretten på dig att inse att för en gångs skull...
...kommer det inte sluta väl för dig.
Inte särskilt många stjärnor.
Det är den enda fördelen med mitt hem. Man ser hela vintergatan på natten.
Är du hungrig?
Min första kväll i LA är redan den bästa kvällen i mitt liv.
Jag vill inte verka konstig. Det lät väl inte för dramatiskt.
Nej, men om vi kan göra det ännu bättre...
Om du tillbringade en enda kväll här, vad skulle du vilja göra?
Jag skulle nog vilja se soluppgången speglas i havet.
Solen går ner i väst, den stiger inte.
-Helvete! -Men vi kan ändå gå dit.
Så... Inte för att låta för emo, men kan vi träffas igen?
Det här är bara för natten.
-Jag är ledsen. -Nej, nej...
-Det har inget med dig att göra. -Du behöver inte förklara dig.
Det är inte första gången.
Det räcker.
Jag tycker om den här.
Hon påminner mig om någon som jag kände.
Om du inte har förstått...
Du har gått igenom en hel del skit, eller hur?
Skulle du vilja ta kontrollen för en gångs skull?
Inser du vad jag frågar?
Duke, är du säker?
Ska jag ge dig tid att tänka?
Om du överlever.
Laurel, vart fan har du varit? Jag har ringt hela natten.
Och du har fortfarande inte ringt mamma...
-Herrejävlar, vad har hänt? -Ingenting.
-Gjorde någon det här mot dig? -Nej.
-Laurel. -Jag mår bra.
-Det är korkat. -Vad?
-Jag ramlade. -Vad?
Jag var full, led av sömnbrist, och jag ramlade.
-När jag vaknade var alla borta. -Du ramlade?
Jag ramlade, Mark.
Så dina vänner övergav dig?
Jag antar det. De visste väl inte vad de skulle göra, så de stack.
-Varför ringde du inte mig? -För jag gjorde illa tummen.
-Det är helt jävla toppen. -Snälla, säg inget till mamma.
Ska jag köra dig till sjukhuset?
Jag behöver bara vila.
Vill du lägga dig i min säng?
Nej, jag sover här om det inte gör något.
Kan du dra ner persiennerna? Det är jävligt ljust här.
Men du måste göra mig en tjänst. Ring mamma.
Säg att du tappade mobilen i toaletten eller något sånt, okej?
-Vad är klockan? -19.00.
Det känns som jag sov en evighet.
Det är söndag.
Herregud.
Är du hungrig?
Egentligen inte.
Du borde äta något ändå.
-Vet du vad? Jag klarar mig. -Ät bara.
Lulu, är du okej?
Vad är det med dig?
Herregud, är det säkert att du inte borde besöka sjukhuset?
Nej. Jag mår bra.
-Laurel. -Jag mår bra!
Okej.
Jävlar...
Fan.
-Hej. Kan jag hjälpa er? -Är Laurel hemma?
-Det är lite sent. -Är det?
Tänker du släppa in oss, eller?
Visst.
Tjena, tjejen.
-Snygga boxershorts. -Tack.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Glömde du att vi skulle träffas?
Ja. Förlåt.
Förlåt för det som hände. Det gläder mig att du är okej.
Vänta lite, är det här rövhålen som dumpade dig?
Nej, det är de inte.
Vi tänkte komma förbi och kolla om du är på.
Vi sökte upp dig eftersom du inte svarade i telefon.
Okej, varför talar alla så kryptiskt? Och vad ber hon om ursäkt för?
Mark, kan du bara... Kan du ta på dig byxor?
Han duger bra som han är.
Vad oförskämt av mig att stå i underkläderna i mitt hem mitt i natten.
Mark.
Okej.
Ge mig bara en stund så jag kan göra mig iordning.
Okej.
-Så är ni typ... -Vampyrer?
-Är jag en vampyr nu? -Vill du vara det?
Jag vet inte.
Kan vampyrer bli fulla?
Du kan bli så dragen som du vill.
Tänkte du döda mig?
-Skrämmer det dig? -Egentligen inte.
Varför inte?
Mitt liv har redan varit en skräckfilm.
Mestadels dåliga vibbar.
Så vad fan...
Försiktigt. Det är den sista.
-Vad är det? -Botemedlet.
Om du tar den innan du äter, så förvandlas du tillbaka.
Nu vore det lämpligt att ställa dina frågor.
-Dödar ni människor? -Utan urskillning.
Oskyldiga människor?
Typ 80/20. Vi försöker inrikta oss på trollen.
De privilegierade och ungar med trustfonder.
Men vi är ingen rörelse.
Vi är inte bättre än terrorister.
-Så du tänkte döda mig? -Ja.
-Varför? -Attraktion smakar bättre.
Jag vill inte döda andra.
-Synd för dig. -Sluta nu.
Världen är en köttkvarn.
Särskilt för kvinnor. Du behöver ingen PowerPoint-presentation för att veta det.
Vi är politiskt, socialt och mytologiskt körda.
Vår roll är sekundär. Våra kroppar misstänkta, annorlunda.
Vi är skapta för att vara monster, så låt oss vara monster.
Vi kan vara gudar.
Vi erbjuder dig inte chansen att vara en del av en grupp,
utan att verkligen få vara den du är.
Så ligger det till.
-Vad händer med min familj? -Vad behöver du veta?
Izzy regisserar musikvideor och besöker ofta sin bror.
Frog jobbar som tatuerare i sin pappas butik i Eagle Rock.
Och Roya...har en katt.
Mr Kitty.
Vi håller oss samman för att vi vill, för att det är säkrare.
Du får göra vad du vill så länge du inte bryter emot reglerna.
Okej, vad är reglerna?
Glad att du frågade. Första regeln hos Bite Club...
-Bite Club? -Juggalos var taget.
Vi har egentligen inget namn. Jag ville bara låta cool.
-Vad sägs om Bit Girls? -Det låter som något från STEM.
Hur som helst...
Regel nummer ett: Du manipulerar aldrig en annan vampyr.
Du får aldrig inkräkta på hennes sinne för att påverka beslut.
Regel nummer två: Du dödar det du äter.
Annars förvandlas de och vi är inte redo att expandera.
Jag beslutar om alla nya rekryter, men alla har rätt till veto.
Vilket för mig till vår sista och viktigaste regel:
Förvandla aldrig en man.
Det är förbjudet.
Män kan inte hantera makt. Se bara vad de gjorde med makten de redan har.
Och jag?
Det var aldrig ett problem.
Vad säger ni, mina damer?
Vilka vill att Laurel går med i V-gruppen?
-Japp. -Ja.
Visst.
Okej.
Det här är Jacob.
När Jacob inte lyssnar på Joe Rogan hänger han på Twitter
under alias Shitlordshaman89 och säger att kvinnor förtjänar att våldtas till döds.
Han sprider också konspirationsteorier om den dolda staten
i olika subreddits tillsammans med andra kukhuvuden.
Däremot handlar en sådan konspirationsteori
om en hemlig grupp kvinnliga vampyrer som jagar offer i Los Angeles.
Blinda hönor, eller hur?
Så Jacob och hans vänner träffas och låtsas vara vampyrjägare.
Gör du inte det, Jacob? Nå?
Lyckligtvis har Jacob också en profil på Tinder.
Där står hans hela namn: Jacob Oplinger.
Och ja, han poserar med en fångad fisk och beskriver sig som gammalmodig.
Några bilder på Frog räckte för att lura ut honom ur sin grotta.
Nu är det dags, tjejen.
Ta det röda pillret till Underlandet eller återvänd till Kansas.
Så ja.
Du är bara en katt med sitt byte.
Gör det!
Förlåt. Jag kan inte... Jag kan inte göra det.
-Nej, du behöver bara mer tid. -Vad gör du? Släpp mig!
-Duke! -Släpp mig!
-Hon har bestämt sig. -Jag vet vad jag sysslar med.
-Hjälp! -Släpp henne.
Hjälp!
-Vad gör vi nu? -Ingenting.
Vi låter henne löpa. Hon lär sig. Hon kommer äta.
När det gäller dig...
-Vad är så jävla lustigt? -Vi ses i helvetet.
-Vad gör du? Döda dem! -Skynda dig! Kom igen!
Tänk inte ens tanken!
Du ska lägga ifrån dig eldkastaren.
Dina trollkonster fungerar inte på mig. Jag är sammankopplad med mästaren.
-Jag vill ha koden till valvet. -Dra åt helvete.
Döda mig, din jävel! Jag ger dig ingenting!
Du förstår inte. Han lovade mig. Han lovade.
Om du vill att din vän ska få leva, så släpper du honom.
Jag släpper honom aldrig och jag skiter i vad du gör.
Även om jag gjorde det, så skulle han inte ge dig vad du vill ha.
Släpp honom, för i helvete! Annars grillar jag er alla!
-Gör det! -Släpp honom nu!
Jag skulle fråga hur du mår, men du ser ut att klara dig ganska bra.
-Hur mår hon? -Frog?
Hon överlever. Och du?
Kom du upp hit för att lära mig något?
Smickra dig inte. Jag kommer hit för att tänka.
Vad handlade det om?
-Det passar inte nu. -Fan heller, jag vill veta allt.
-Du är skyldig mig så mycket. -Du har nog rätt i det.
Vi håller oss tillsammans för att vi måste.
De unga killarna var vampyrjägare.
Den gamle mannen var en familjär.
Något som vampyrer brukade ha.
Eller en vampyr brukade ha.
Någon som tar hand om skiten, bokstavligt talat.
Tvätt, skatter, vad du än kan tänka dig
i utbyte mot löftet att en dag förvandla dem.
Men han gjorde aldrig det.
Vem var han?
Vlad...
...Manfred...
...Castaneda.
Mästaren.
Och?
Jag kommer dit.
I den här världen krävs det oerhört mycket mod för att vissa ens ska orka existera.
För att inte tala om att vara sig själva.
Och när jag var lite yngre än du är nu tvingades jag att rymma hemifrån.
Vilken jävla gård jag kom från är irrelevant.
Men när jag var 15 visste jag precis vart jag skulle.
New York City.
Men det här var New York på sjuttiotalet; en skithåla.
Jag hade inte ens ett öre i fickan, men det spelade ingen roll.
För jag var fri.
JAG BEHÖVER MAT OCH DROGER
HUNGRIG SNÄLLA HJÄLP!
Så jag gjorde vad som krävdes.
Vad det än var.
Jag kämpade och drog mig framåt...
...och jag lärde mig att överleva.
Tills den dagen...
...då jag frodades.
Jag hade hittat mitt hem, jag hittade till och med mitt folk.
Jag var precis den jag ville vara.
Och ingen...
...jag menar ingen...
...skulle ta det ifrån mig.
Då träffade jag honom.
Han var vacker.
Magnifik...som en ärkeängel.
Jag var som förtrollad, men jag visste att det inte kunde stämma.
Jag menar, jag är en jävla flata.
Men då dräglade jag över denna...man.
Jag kunde inte hjälpa det.
För jag var inte mig själv.
Jag var en slav.
Jag var en av hans brudar.
Där för att uppfylla alla hans begär.
Och så fortsatte det...
...under flera decennium.
Som om jag var fånge i min egen kropp.
Jag var medveten om vem jag var, vem jag brukade vara.
Men jag kunde inte göra något åt saken.
Han kunde skifta hamn.
Förvandlas till dimma.
Jag vet inte hur gammal han var...
...men vi pratar om århundraden.
När man lever så länge förvandlas dagarna till timmar...
...decennium till kvällar.
Man kan inte ta en överdos, bli bakfull eller sjuk.
Det enda som man blir beroende av...
...är livsstilen.
Sen började han förlora sina anhängare.
Då såg jag min chans.
Hon var hans första brud. Äldst och starkast av oss.
Han räddade henne från något lerhus på 13-talet när hennes pappa och farbröder
knullade geten när de var för fulla för att orka ta henne.
Hon älskade honom innerligt, men visste att jag hade rätt.
Hans hjärta fattade inte eld.
Så jag låste undan det.
Och förtär honom bit efter bit.
Varför gör du det?
För det ger mig ett smakprov av hans makt.
Det gör honom till min jävla slav.
Varför inte bara äta hela hjärtat?
Jag kan inte.
Varje gång jag gör det känner jag hans närvaro i mitt sinne.
Jag fruktar vad som kommer att ske om jag tar för mycket.
Därför försöker vi aldrig manipulera andra vampyrer.
Och varför inga män får bli vampyrer igen.
Missuppfatta mig inte, efter tillräckligt lång tid, om de fick chansen
skulle alla göra som han gjorde om de hade makten.
De visste att de inte skulle ansvara för någon.
Säg att jag har fel.
Jag vet inte om jag kan det.
Föreställ dig en värld där alla kvinnor är vampyrer.
Låt männen vara rädda för att jogga om natten.
Vill du se något coolt?
Jag vet inte hur mycket mer jag klarar av.
Nej, det här kommer du att tycka om.
Alla tycker om det.
Ta min hand.
Okej...
-Tänk glada tankar. -Helvete...
Lita på mig.
Fokusera på magen och försök dra mig närmare.
Herregud, jag kan fan flyga!
-Du kan också kung-fu. -Verkligen?
Nej.
Det här är helt jävla otroligt!
Okej, okej. Herregud...
Vi måste ner innan någon ser oss och vi hamnar på nyheterna.
-Jag måste fråga en sak först. -Vad?
-Det handlar om den första bruden. -Vad vill du veta?
Det brukar inte gå så fort.
Jag tror knappt mina ögon.
Jag är en jävla vampyr!
Jag vet, men vi kan inte stanna här längre.
Vi måste fly härifrån.
Tack för detta. Tack.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Duke, nej!
Det här är hålet. Här hamnar man om man bryter mot reglerna.
-Vilken regel bröt hon? -Den viktiga.
Så hur är hon...?
Bara elden kan döda en vampyr.
Och du måste bränna hjärtat.
-Hur länge ska hon vara därnere? -Så länge som det krävs.
Alldeles ensam?
Kan du föreställa dig det?
Nej.
Bra. Så ta inga snesteg.
Så...tänkte du gå hem ikväll?
-Vad är det med dig? -Skämtar du?
Det är för enkelt.
-Så? -Så det är problemet.
Det är inte den jag är. Jag tror i alla fall inte det.
-Jag vet inte. Hur gör du det? -Jag gör det bara.
Du tänkte göra det mot mig.
-Tur att jag inte gjorde det. -Jag menar allvar.
-Är du fortfarande fast i det? -Jag vill kanske inte ha det enkelt.
-Fick du ett val? -Ja.
Varför gjorde du det?
Vet du inte?
Makten. Spänning. Jag tänker inte mycket på saken.
Det är den andra saken.
Jag förstår att vi inte åldras utan stannar i samma ålder,
men tänk om folk börjar ställa frågor?
Man har några år på sig. Folk tror att man åldras bra.
Toppen. Jag kommer att vara 18 för evigt.
Det finns värre öden än evig ungdom och skönhet.
Jag tror faktiskt att Frog tackade ja av den anledningen.
Tänk så här.
Om utvecklingen av medicin fortsätter kommer vi inte bara leva längre,
utan stoppa döden och bevara ungdomen. Vi är bara först i kön.
Laurel, var är du? Du ignorerar både mig och mamma.
Andy ringer mig eftersom du inte svarar. Ring tillbaka.
Ja, mamma. Jag mår bra och har kul.
-Bill, säg hej till din dotter. -Hej, älskling.
Hej, pappa.
-Du låter så trött. -Jag är trött.
-Behandlar din bror dig väl? -Ja, mamma.
-Vi behöver väl inte oroa oss? -Nej.
-Jag vet. -Ja.
Vänta lite. Jag ska bara hämta en sak.
Älskling, vad har hänt?
Ingenting.
-Lovar du? -Ja. Jag bara...
Jag har inte sovit ordentligt på ett par nätter.
Vi förstår att du experimenterar. Vi gjorde samma sak vid din ålder...
-Men du undviker väl starka droger? -Ja, mamma.
-Du kör väl inte rattfull? -Nej, mamma!
Du kan berätta om något är fel. Du vet det.
Jag vet.
Okej, då slutar jag.
Jag ska lämna dig ifred, men du vet väl att du kan komma hem närsomhelst?
-Jag vet. -Du kan det.
-Hej då. -Jag älskar dig, gullet.
-Jag älskar dig med, mamma. -Hej då.
Snackade du med mamma? Bra.
Gissa vem jag har här: Andy, han har försökt nå dig.
Här har vi henne. Hon var svårfångad.
Hej, slampa. Varför har du undvikit mig?
Jag är ledsen, verkligen, men saker och ting har varit galna.
Jag vet inte hur jag skulle förklara det om jag ens försökte.
Gör det personligen. Berättade Mark det?
-Berättade vad? -Jag kommer på besök nästa vecka.
Jag har redan bokat min biljett.
Vad?
Jag vet inte om det är en bra idé.
Okej... Du bara...
Varför inte?
Saken är...att jag går igenom något.
-Jag med. -Förlåt, jag menar det.
Jävla typiskt. Jag visste att det här skulle hända.
Andy, det har inget med dig att göra. Det är bara...
Andy?
Jävlar.
Ett enda rike.
Usch, självklart var det här.
-Helvete! -Vi har tränat för detta. Håll er kalla.
Visst, kapten jävla 20-åring.
Förbered napalmen. Vi spränger dem i bitar om de sätter fot härinne.
Vi vet att de inte tål kulor och att eld dödar dem.
Nu har vi chansen.
-Jag sa åt dig att sticka härifrån. -Tänk på omgivningen och håll leden.
Varför tror de alltid att vi inte är beväpnade?
-Jag måste sticka. -Men du kom just.
-Jag har planer. -Jaha, jag förstår.
Du skuggar mig hela livet, stjäl min musik, dyrkar marken under mig,
och nu är jag tönten.
Det är lugnt. Jag skulle också hänga med Spice World om jag vore du.
-Är det säkert att de inte vill hänga här? -Ja, jag är säker.
-Om du säger så. -Älskar dig.
Call of Duty?
Ditt nya hem. Känn dig som hemma.
Tack...
Välkommen hem.
Vad, ingen kista?
-Varför skulle vi ha det? -Eftersom det är grymt.
Lekman? Jag tror inte att det kan förklaras för lekmän.
Skämtar han? Jävla idiot.
Jag kallar mig inte feminist, inte för att jag är emot feminism.
Att kalla mig feminist innebär att jag tror jag har alla svar och gjort min läxa.
Män kan inte vara feminister. Vi måste kliva åt sidan.
Vi måste kliva åt sidan och lyssna.
Hur är det? Jag saknar dig. Jag hoppas att du har kul.
Jag behöver dig. Vi måste talas vid.
Snälla, svara.
Du kommer behöva äta.
Förr eller senare.
Är du okej?
Jag mår fint. Jag väntar bara på min Uber.
Vad... Du, vad heter du?
-Laurel. -Jag heter Cici.
Som två C:n tillsammans.
Ja, jag förstod det.
Du råkar inte ha cigg?
Hoppsan, jag hade en.
Här.
Tack.
Hallå?
-Det var så lite. Ha det så bra. -Du med.
Förlåt.
Hjälp!
-Vad fan sysslar du med? -Vad gör du här?
-Ser till att du inte gör något dumt. -Följde du efter mig?
Ja, och det var tur att jag gjorde det.
Jag är otroligt uttråkad av dina samvetskval.
-Det är dags att ställa dig i ledet. -Du sa att jag kunde göra som jag vill.
Inte om det får dig dödad. Eller ännu värre: Får oss dödade.
Vill du inte röra avtryckaren? Visst, men det leder till större misstag.
Tro mig.
Kom nu.
Vi måste prata! Kom hem, det är ett nödläge!
-Vad gäller det? -Andy försökte begå självmord.
-Vad? -Han tog en burk Aspirin.
Han är inte död. Levern är körd och han ligger på sjukhuset, men han överlever.
Han skrev ett brev. Jag har inte läst det, men...
Jag beklagar. Jag ville berätta det personligen.
-Varför... -Ringde han inte?
Ingen har kunnat få tag på dig.
Jag tror att jag behöver hjälp.
Nej. Nej.
Inte den här gången. Jag klarar inte mer.
Göra vad?
-Varför tror du att jag flyttade iväg? -Jag vet inte, för att bli skådis?
Vilket du inte ens frågat mig om, men det är fel.
För att komma bort från mig?
Ja.
Skämdes du för mig?
Nej. Dra åt helvete.
Jag skämdes aldrig. Våga inte anklaga mig för det.
Jag stod vid din sida under all terapi och alla självmordsförsök.
Vid varje känslofylld kris var jag där vid din sida.
Särskilt mot mamma och pappa.
Det gläder mig att allt har blivit bra mellan er, verkligen.
Men jag vill inte vara involverad i allt ditt drama.
Mitt liv är definieras inte av dig längre.
Visste du att det första folk frågar när de ringer är om du är okej?
"Hur mår Laurel, är hon okej? Stackaren, hoppas hon mår bättre."
Ingen frågar om jag är okej, men gissa vad, jag är inte det.
Det var inte din vän heller.
Om du inte hängt med tjejerna, så hade du kanske märkt det!
Skyll inte det här på mig!
Jag hindrade dig aldrig från att vara den du är.
Men det visade sig att du är en självisk hora.
Mark!
Fan!
Helvete! Kom igen, Mark!
Mark!
Kom!
Hjälp! Hjälp!
Hjälp!
Du kommer att klara dig.
Hjälp! - Det kommer bli bra.
Hjälp!
Vad fan stirrar ni på? Hjälp mig!
-Duke, förlåt mig! -Vad gjorde du?
-Jag klantade mig. -Är han vem jag tror att det är?
Laurel, nej.
Han har inte ätit. Jag behöver bara botemedlet.
-Botemedlet? -Släng mig i hålet.
Fem år? Tio år? Jag bryr mig inte.
-Menar du det här botemedlet? -Herregud, tack.
Det är en flygflaska sprit utan etikett.
Det finns inget jävla botemedel.
Vi skulle ha dödat dig.
Taskigt läge.
Nej!
Ledsen, men du orsakade det.
Våga inte röra min bror.
Laurel...
Antingen dödar du honom, eller så gör jag det.
Vad är det som händer?
Du har fem sekunder på dig.
Okej, backa bara undan. Ge mig andrum.
Laurel...
Spring.
Fan!
Vad tänker du göra? Döda oss alla?
När ska du växa upp? Se dig omkring.
Hur länge tänker du vara en jävla tonåring?
-Jag fick aldrig vara det. -Fan, fan!
-Han tog det från mig. -Gå vidare.
Fan! Hon är borta, okej?
Vad bråkar ni damer om?
Mark...
Stanna bilen.
-Jag stannar fan inte. -Stanna bilen.
Jag känner ingen av er.
Men jag vet att ni vet vem jag är.
Och jag vet vad ni har fått veta.
Hur vågar ni döma mig?
Vad var den där repliken ur en film?
De flesta behöver aldrig få veta vad de är kapabla till.
En gång var jag välvillig, en gång var jag heroisk.
En gång var jag barmhärtig, en gång var jag grym.
En gång var jag grym och en gång var jag dekadent.
Jag har varit allt av detta och mer,
men du insisterar att svartmåla mig.
Och varför?
För att jag fick dig att känna kärlek?
Drog dig från avgrunden och gav dig evigt liv?
Vad fruktansvärt.
Regel nummer ett.
Man får aldrig manipulera en annan vampyr, det hävdar du, eller hur?
Men...
Men jag känner av det i luften.
Berättade du någonsin det?
Ni anade inget?
Det är subtilt, med all rätt, men finns där.
Hon är inne i era sinnen.
Hon påverkar era beslut.
Hon påverkar era liv med min stulna makt.
Det är inte sant.
Men ska jag döma dig?
Vad som än gör dig attraktiv, eller hur? Men det slutar här.
Är det sant?
Berätta.
Duke!
Jag gjorde det för att lättare hjälpa er.
Där har vi det.
Men var inte för hård mot henne, flickor.
Du vet...
Det har varit så länge sedan sist att jag måste fira.
En natt på stan, vad säger du om det?
Kanske klä upp dig snyggt och sexigt?
Å andra sidan...
...tror jag att jag hellre dödar dig.
Vem har vi här?
Jag antar att det är ett nytt millennium.
Jag tror inte att du har varit uppmärksam...
Laurel...
Jag antar att du tänker om gällande min bror.
Han kommer att bli ond. Vänta bara.
Du kanske behöver tid att tänka på saken.
Vad sägs om att skriva nya regler?
Så...vampyrer?
-Japp... -Toppen.
Förlåt.
Det här är sjukt. Jag vill inte vara en vampyr.
Inte jag heller. Livet är fullt av skit som inte borde hända.
Sen händer det.
Du borde döda mig. Jag vill inte dricka blod.
Så gör inte det. Vi har tid nog att lösa problemet.
Tänk om hon har rätt. Tänk om jag blir ond.
Fan heller. Ditt kön ursäktar inget beteende.
Bete dig ordentligt, så går det bra.
Annars vad?
Annars...
Mark, förlåt för allting.
Vi kan göra det tillsammans.
Jag ska ta hand om dig och göra allt för att inte svika.
Vi har en chans att åstadkomma något.
-Som vad? -Jag vet inte...
Jag föreställer mig en värld där alla är vampyrer.
Då tvingas vi hantera varandra tills vi hittar en lösning.
Jag är jävligt rädd, Laurel.
Det kommer att gå bra.
Vad gör vi nu?
Kanske vad alla med makt borde göra, men aldrig gör.
Dela med oss av den.
Vems tur är det?
Det var kul. Jag hoppas att de spelar in fler.
Och jag kan inte bli gravid i nästa film.