Testiranje. Jedan, dva, tri.
Ovde narednik Tims,
na proceni za suspenziju...
Ime?
Znaš moje ime.
Moraš ga izgovoriti za mašinu.
Je l' me zezaš?
Ne, molim te, reci ime za mašinu.
Jako je svetlo ovde. Je l' da da je svetlo?
Da, svetlo je.
Darius Lefou.
Kažu da život možete shvatiti samo ako gledate unazad,
ali se mora živeti napred.
Zanimanje?
Detektiv.
Bio sam...
Detektiv. -U redu je.
Vidiš? Nije bilo teško.
Pa, kako se osećaš, Dariuse Lefou?
Ne znam šta radim od prilike.
I ti i ja. To je normalno.
Ne znam koju odeću da obučem.
Ne znam koju pastu za zube da kupim.
Naravno. -Ne znam ko sam.
Oprosti? -Ne znam ko sam.
Ne znaš ko si?
Da li ti znaš ko si?
Vidiš ono?
Da, šta je to?
Kažeš da Darius Lefou ne zna ko je?
Ne zaista, ne.
Vidi, znaš zašto si ovde, zar ne?
Da, zbog... -Da, zbog...
Stani.
Bem ti sranje!
Jesi li dobro? -Jesam.
...teško ti je da se setiš stvari, zar ne?
Već smo prošli kroz ovo. -Molim te, reci mi ponovo, za mašinu.
Ne sećam se mnogih stvari
od pre deset godina.
Mog detinjstva.
Nedostajaćeš mi, Lefou.
Vidi, ovo je samo privremeni otpust, u redu?
Želimo samo da odeš kući na neko vreme,
Odmori se, opusti se, saberi se.
Imaš li neki hobi koji bi ti pomogao da se malo opustiš?
Trik sa šeširom.
Trik sa šeširom?
Trik sa šeširom.
Ne znam šta ćemo ovde bez tebe, Lefou.
Oh, faliću vam.
Ok, ti si lud seronja Lefou.
Ali nisi lud - lud. Tako da čestitam.
Mislim da će se ovo završiti na način koji ti želiš.
Hvala. -Ok.
Sad samo trebam tvoj pištolj i značku.
Vi...
Trebate li i prigušivač takođe?
Prigušivač?
O čemu dođavola pričaš?
Samo želim da odem na kuglanje.
Je l' još uvek uzimaš lekove? -Da.
Dobro. Nastavi da ih uzimaš. To nije sramota.
Srećno druže. I veruj mi, bićemo u kontaktu.
Obećavam ti, bićemo u kontaktu.
Hoćeš da ja malo vozim?
Možeš da ideš.
7 FRAGMENATA U VREMENU
Kažu da nisam mrtav.
Da sam samo fragmenat u vremenu.
Kako je moguće dovesti sećanja u red?
Želeo bih da počnem na početku.
Kao tkač na svom razboju.
Voleo bih da kažem da je ovo mesto sa kog počinjem.
Ne može biti ni jedno drugo.
Na naslovnicama čitam "Dvostruko samoubistvo."
Stariji gospodin i mladić, pronađeni jedan do drugog.
Ali ja znam pravu istinu.
I moj kraj je moj početak.
E sad, ovo je to gde sve postaje veoma čudno.
Tims je bio u pravu. Viđao sam neke stvari s vremena na vreme.
Sve više i više, svet nije stajao na svom mestu.
Kao san čoveka u groznici.
Kako sam znao sve ove trikove?
Darijuse!
Darijuse? Crkavam od gladi! Gde si dođavola?
Odmah dolazim.
Kasniš.
Žao mi je. -Šta si mi doneo?
Puter od kikirikija i marmeladu. -Bljak. Stavi to tamo.
Šta to gledaš, Bebs?
Proglašavaju ko je pobedio u drugoj rundi.
Uzbudljivo.
Je l' ovo novo?
Eh, dva puta na dan. Zaboravila sam.
Zaboravila si? Bebs, ne možeš ih piti samo kad se setiš.
Stara sam. Zaboravljam sranja! -Ja ću ti ih davati.
Nemoj zaboraviti! -Neću zaboraviti.
Oh. -Evo.
Kreten. -Evo.
Izlazim. -Još jedan sastanak?
Da, još jedan sastanak.
Isuse, razbolećeš se.
Od sastanka? -Ostajanja do kasno.
I svega onoga što možeš dobiti od onih... žena.
Picajzle!
Bolji si od njih. Žena sa picajzlama. -Šta bi to trebalo da znači?
Znači ono što sam i rekla. Bolji si od njih.
Imaš li sve što ti treba?
Da, da. Mislim da imam. -Dobro.
Idem. -Odjebi.
Halo?
Lefou? -Da?
Lefou?
Živ si! -Naravno da sam živ.
Koliko je sati?
Čoveče, tako si nas zabrinuo.
Moraš sići ovamo dole. -Zašto?
Desilo se ubistvo.
Mislio sam da sam suspendovan.
Pa, vrati se.
Je l' ti to rođak?
Svi smo pomislili da si to ti.
Noćna patrola ga je pronašla kraj pristaništa,
Uboden je u pupak.
To... to sam ja, tamo.
Mrtav.
Denise?
Lefou, šta to radiš?
Ko je to? -Denise, jesi li to ti?
Je l' mu to žena? -Ovo nije tvoj slučaj, ok? Suspendovan si.
Pusti me da joj postavim neka pitanja.
Ne možeš tek tako prići svedoku.
Ona misli da si ti njen muž. -Nisam!
Pa, izgledaš kao da jesi. -Zato i trebam neke odgovore.
Denise.
Vratio si se.
Zovi me sutra.
Videću šta mogu da uradim. -Deni!
Sad, molim te, možemo li se udaljiti od ove jadne žene?
Deni!
Vrati mi se!
Ako je ubijen neko ko izgleda isto kao ja,
možda je ubica zapravo želeo mene da ubije.
Da, to je ono kad znaš.
To je ono kad znaš da stavljaš informaciju
tačno tamo gde treba da bude. To je dobro.
Jer onda je uhvaćena zauvek.
I onda, iznenada, ponovo si rođen.
I čim izađeš napolje u svet,
to je to, znaš? Vratio si se.
Hajde da kažemo da želiš da budeš sa nekim,
ali nemaš nikoga.
I napraviš profil za muvanje.
A neki tamo profil kaže: "Zovem se Suzan.
Imam 28 godina. Imam kosu i noge. Imaš li ih ti?"
Pa to je savršeno za tebe. Ali problem je sledeći.
Problem je za mene jer mi se niko ne uklapa u opis.
"Ćao, zovem se Džon Luka,
i boravim u bunkeru poslednjih 10 godina,
zato što mi je neko smrdljivo govno, kurcoglavac po imenu Fiodor,
rekao: "Ubij nekoga, i ja ću ti platiti."
Čoveka po imenu A. K. Kimikan.
Da vam spelujem: A-K Kimikan.
Zaista se ne možeš osloniti ni na koga,
Jer kad počneš da se oslanjaš na ljude,
skoro te uvek iznevere.
Ponekad je to samo mala stvar.
Ponekad te neko izneveri na način kao
na primer: "Učiniću te nesrećnim ili trenutno tužnim."
A druga vrsta kad te neko izneveri je
kad te iznevere tako da te skoro ubiju,
I nikada se više ne možeš oporaviti.
Ili ako se i oporaviš, sve postaje drugačije.
Pa šta ćeš uraditi? Pomislićeš u sebi,
"Znaš šta, od sad pa u buduće
ono što ću raditi, radiću u potpunosti sam."
Tako da, ako imam kameru, snimaću sam,
jer se ne možeš osloniti ni na koga drugog da uradi to umesto tebe.
Tehnologija će uvek raditi protiv tebe.
To je kao da imaš nečije tuđe zube u svojoj glavi.
To je kao, šta ćeš uraditi, ovo?
Ali zvučaće kao ovo.
Nikad tako neće funkcionisati.
Ne želiš strana usta u svojoj glavi.
Ne želiš svoju glavu na nečijem tuđem telu.
Stavi to na profil za muvanje i videćeš kako ti ide.
Moram da otkrijem zašto bi neko možda pokušavao da me ubije,
A u međuvremenu, morao sam na sastanak.
Ali više nisi bolesna?
Naravno da nisam.
To je bilo pre mnogo godina.
Naravno.
10 godina je zaista brzo proletelo.
Oprosti?
Rekla sam da je 10 godina zaista brzo proletelo.
Pre 10 godina?
Gde sam ja bio pre 10 godina?
Ne sećam se mnogo svog detinjstva.
Šta je sa tobom?
Šta sa mnom?
Možeš li mi reći nešto o sebi?
Da.
Bilo je veoma... Bilo je veoma lepo upoznati te.
Ne osećam svoje lice.
Stvarno? Čekaj, da li ti... -Ja... mislim...
Samo sam... izvini.
Danijel i ja smo bili oni drugari koji bi satima sedeli
i samo se smejali stvarima i pričali.
Ali Danijel je takođe bio ona vrsta prijatelja
ko bi te svako malo, jednostavno,
učinio da osetiš da je nešto na ovom svetu stvarno.
Njegova žena je rekla da je otišao na posao i nikad se nije vratio.
Radi u fabrici eksera.
Komponuje za gudački kvartet u slobodno vreme.
Fabrika eksera? Ozbiljno?
Da. -Kakva mu je prošlost?
To je ono glavno.
Navodno je patio od ozbiljnog slučaja
amnezije u prošloj deceniji.
Prošlost mu je totalno nejasna.
Šta znamo o tome?
Probudio se na autoputu.
Nije se mogao setiti svog imena.
Nije se mogao setiti ničega.
Svoje porodice, detinjstva.
Prošlost čista.
Jesi li dobro Lefou?
Je l' piješ lekove? -Pijem.
Da
Dobro, hajmo.
Hajde.
Policija istražuje brutalno ubistvo
40-godišnjeg čoveka u sredu rano ujutru.
Gledam na televiziji.
Prvo, vidim brata Danijela mrtvog.
Vidim ga mrtvog.
Do sada, policija nema nikakav trag.
A onda išeta iz zgrade.
Gospodin Najtengejl je pronađen od strane radnika na pristaništu
jutros u 6 sati.
Navodno je preminuo od unutrašnjih povreda...
Šta se dešava ovde?
Kako neko umre, a onda ponovo oživi?
Brat Danijel treba moju pomoć.
Svi smo pomislili da si to ti.
Uboden u pupak.
"Je l' postoji više verzija mene?"
Hej!
Sve je ritmično. -Zašto se ne zaposliš, nakazo?
Ma hajde, jednom sam imao posao i nije mi se sviđao.
Je l' ovo dobar potez za tebe?
Ili loš potez za tebe? -Je l' ovo dobar potez za tebe?
Ili loš potez za tebe?
Ja ću sa pobednikom. -To bih bio ja.
Ko je on? -Ne sviđa mi se kroj njegovog odela.
Stani! Sačekaj!
Oprosti, dal se poznajemo?
Ko si ti? Izgledaš baš kao ja.
Mora da se šališ.
Brat Danijel treba moju pomoć.
Da bih pomogao bratu Danijelu, moram da dođem do Fiodora Vaksa.
Ne znam gde je on, ali onda sam se setio te kasete.
Godinama unazad Fiodor mi je poslao kasetu.
Šta je na kaseti? Pa, kaseta je informacija.
Da li se sama automatski pušta?
Naravno da se ne pušta automatski.
Samo pravi zvuk
jer je neko želeo da je napravi tako da pravi zvuk.
Ko je taj neko? To je Fiodor.
Svirao je klavir.
To mora da su Fiodorove ruke. Moraju biti.
U pozadini se nalazi mali podmetač za čaše,
A na njemu, ako zaustavite traku
Piše: "Hotel Babilon."
Je l' priča sa mnom? Je l' me pita nešto?
Je l' mi to govori: "Želim da dođeš do mene.
tako da bi mogao, kad dođeš do mene da pričaš sa mnom
ili čuješ još neke informacije od mene, za tebe?"
Ne znam.
Da bih pomogao bratu Danijelu, moram doći do Fiodora Voksa.
Mislim da je ovo poruka za mene.
Klavir, klavir.
Ono što on zaista misli je
"Dođi i uhvati me, ti jebeni ludače."
Prijatno iskustvo, sve u svemu.
Oprosti, da li te znam?
Šta kad bi mogli da se vratimo nazad?
I da ponovimo kao što premotavamo film
da vidimo deo koji želimo da vidimo ponovo sve iz početka?
Šta bi bilo da i vreme tako funkcioniše?
Šta kad bi vreme funkcionisalo tako
da možemo da se vratimo kroz vreme i pronađemo tu jednu osobu,
tu jednu osobu koja je otišla,
ili od koje smo mi otišli,
I mogli bismo im onda reći: "Ja znam gde sam pogrešio.
Da li ti znaš gde si pogrešila?
Možemo li se složiti oko toga gde smo pogrešili?"
Mislim na stvari koje su se desile ranije.
I pitam se šta to čini "onda" toliko drugačijim od "sada"?
Jer da sam mogao da se vratim do "onda",
Ne bih mislio o "onda" kao o "onda",
Mislio bih o tome kao o "sada".
Pa je l' "onda" u stvari "sada"?
A čak i "sada" je ono što "će biti" onda.
kada sam mislio da je "sada".
Malo je sve to čudno, zar ne?
Jer ono što "će biti" je "sada".
Mislim sada
Pa "onda", ono što sam mislio da "će biti" nije ono što "će biti",
Jer ono što "će biti" je "sada", ali ono što sam mislio da "će biti" je bilo "onda",
"Onda" koje se odnosi na "sada".
Jedino kada sam pričao o tome kao "sada" a onda ranije.
Jesmo li u rodu, čoveče?
Nikada nisam video nekoga ko toliko liči na mene.
Znam, znam, samo, molim te, ostani sa mnom.
Pogledaj ovo.
Oh čoveče, ovo se ne dešava.
Mislim da nas neko juri.
Jesi li primetio išta sumnjivo u zadnje vreme?
Je l' ovo u vezi lepka koji je Šejla ostavila u kontejneru?
Čoveče, mogu da objasnim.
Baš super.
Lokalna policija sprovodi istragu
na osnovu ubistva 40-godišnjeg lokalnog trgovca.
Telo gospodina Drajfusa Tirnija je pronađeno ranije danas.
u blizini centralnog berzanskog kompleksa.
Uzrok smrti, višestruki ubodi nožem u abdomen.
Iz policijske uprave nisu dali izjavu,
ali postoje spekulacije o tome da li je ovaj ubica
povezan sa ubistvom...
Nek neko promeni kanal čoveče.
Završiću ovo.
Moguće je da postoje i druge verzije mene u svetu
ali se i dalje osećam sam.
Niko od tih jeftinih duplikata nije znao ko je ubica,
a svoje neznanje su plaćali krvlju.
Možda su tragovi bili bliže kući,
Na mestima na koje sam se bojao da pogledam, sve do sada.
To... taj simbol znači "Omfolos".
Da.
Omfolos?
Da, na grčkom "Omfolos" znači pupak.
Oprostite, dal ste upravo rekli "pupak"?
Zevs.
Zevs je pustio dva orla preko sveta
da se sretnu kod pupka sveta.
Jesi li dobro?
Moram nešto da pogledam. Kada zatvarate?
Mi ne zatvaramo. Ne.
Ne zatvarate.
Gde bih mogao naći mikrofiš?
Nemam pojma.
Sjajno.
Kreacija iz ničega.
Veze povezuju sve nazad.
Džojs.
Evo ga.
Tvoj otac umotava tkaninu.
Oprostite?
Imamo sve artikle iz novina u poslednjih 200 godina.
Hvala vam.
Oh, ako ti treba pomoć...
Veoma je dobra. -Ne, ne treba... ne treba mi.
Ja idem.
Svetla se gase u šest!
Nema zafrkavanja. Nema zaostajanja!
Ti si gušter ratnik.
Ako si na suncu dovoljno dugo, pogodiće te.
Pitao sam bibliotekara
za sve artikle koji sadrže reč Omfolos.
Jesi li pronašao šta si tražio?
Sad znam gde sam rođen.
Odlično. Dođi nam ponovo.
"Rođen sam potpuno odrastao na pustinjskom asfaltu."
"Gurnuo sam čoveka sa puta."
"Ko je bio drugi muškarac?"
Ponekad se probudiš ujutru
I ovakav si.
Kao gušter na putu.
Ne znaš ko si?
Možeš li mi reći išta o sebi?
Znaš ko si.
Je l' ovo dobar potez za tebe ili loš potez?
Gospode!
Šta tražiš ovde?
Znaš li koliko je sati? -Ne, ne znam.
Gladna sam!
Oh Gospode! -Hoćeš da umrem od gladi.
Odmah dolazim.
Ponekad ona samo priča sa tobom.
I sećaš se kako je.
Kao odojče, zar ne?
Ne mogu doći do nje jer je otišla
i to pre mnogo, mnogo vremena.
I kad kažem otišla, ne mislim da je otišla u prodavnicu.
Više kao umrla.
Gnjecavo.
Nabaviću ti bolju kašu.
Šta to dovraga znači?
Kakva je ovo slika?
Ne diraj.
Moje uspomene. Nemoj jebeno da ih diraš Danijele!
Zovem se Darijus, Bebs.
Više ličiš na Danijela.
Jednom sam bio u cirkusu.
A tamo je bio moj prijatelj
zvao se Danijel.
Danijel je tip čoveka koji bi uzeo šešir
i prevrtao bi ga okolo i uhvatio ga svojim stopalom.
Prevrni ga.
Upomoć!
"Vrabac je mrtav."
Nema strane tehnologije.
Ne poznaješ tehnologiju.
Nemaš vezu sa njom.
To je kao da oženiš nekoga
kog nikad nisi sreo.
Šta ćeš uraditi prve bračne noći?
Ležite u krevetu, okreneš se i kažeš:
"Jesi li ti muško ili žensko?",
I onda to tek shvatiš.
A onda ti se usne ukoče i ne možeš govoriti.
Ne onako kako si do tada mogao.
Moje usne su bile u privremenom stanju straha,
stanju besa, besne usne.
Ni ja ne verujem u ove stvari koje vam govorim.
Zapravo ne verujem ni u to da postojite,
jer nikad nisam video neki dokaz da postojite.
Ubistvo.
Tinejdžer ubijen brutalnim izbadanjem.
Zašto?
A onda sam video drugi članak.
Darijus Lefou pronađen na putu 80.
Jesam li ja ubio tog dečka?
Halo?
Započeo sam svoj život, izgubljena duša na cesti
u neposrednoj blizini mesta zločina.
Dal sam ja ubio tog dečka iz novinskih isečaka?
Možda je to razlog zašto neko želi da me ubije.
Ovo će biti kao okupljanje, kao porodično okupljanje.
Ali kao porodično okupljanje
na kom kuća izgori.
Biće kao porodično okupljanje
na kom svako uzme svoju viljušku i jedni drugima iskopaju oči.
Biće kao porodično okupljanje na kom su svi u ljubavi
i vreme je Božića i svi su srećni što će slaviti,
ali umesto toga, ono što će uraditi je da će jedni drugima otrovati hranu.
Tako će biti
kada se sastanem sa mojim dragim prijateljem Fiodorom.
Hej!
Ok. Ok.
Ok.
Skoro sam se ponadao da ludim.
Znaš da si duboko zaglibio
kad je tvoja najveća nada za spas, mogućnost
da si zapravo lud.
Gospodine Lefou.
Kad je ovo uslikano?
Pre mnogo vremena.
Šta te dovodi ovamo?
Došao sam po recept za torazin.
Često mi naviru neka sećanja.
Normalno, ne sečam se mnogo.
Treba mi samo recept.
Kakva sećanja?
Iseckana u delove.
Čudan tunel.
Nešto u vezi tunela.
Ta prelepa devojka.
I...
Tu je i ta fraza.
Tu prokletu frazu ne mogu izbaciti iz glave.
Vrabac je mrtav.
Ne znam.
Vi mi recite.
Možeš li mi reći nešto više o toj devojci?
Vidite, neprestalno viđam svoje kopije.
Vaše kopije?
Mislim da sam u opasnosti.
Zašto mislite da ste u opasnosti?
Mislim da neko pokušava da me ubije.
Mislim da ja nisam prava osoba da vas lečim.
Ne treba da me lečite. Samo... samo...
Preporučiću vas mom kolegi.
Postoje različite verzije mene u svetu.
Pa ja mislim da to važi za sve nas, Danijele...
Gospodine Lefou.
Upravo ste me nazvali Danijel.
Jako puno ličiš na njega.
Oprostite.
Moram da idem.
Čekajte! Gospodine Lefou!
Nazad na tablu za crtanje za starog Džona Luku.
Praviš stvari, gubiš ih, lomiš ih.
A onda ih srećom dobiješ nazad.
Ali ih nekad ne dobiješ nazad.
Ponekad stvari koje izgubiš ostaju izgubljene zauvek.
A vreme ti se samo izmakne jer ono ne staje.
I tu se pojavljuje Omfolos.
Šta da vreme ne mora da teče i teče i teče?
Od tog momenta nadalje, znam da sam grešio u vezi svega.
Nije me niko proganjao zbog ubistva.
Sam sebe sam proganjao zbog ubistva.
Bebs!
Oh Bebs.
Polako, polako.
Tako mi je žao.
Tvoj lek.
Evo. Evo.
Evo.
Eto ga.
Evo, uzmi malo vode.
Polako.
Ok.
Tako mi je žao.
Dobro si.
Imam te.
Nadam se da si se lepo provodio napolju
zaboravljajući na staru Bebs.
Ne zaista.
Trebao bi.
Zabrljao sam.
Da, pa...
Pa, gde si bio?
Prolazio sam kroz mnogo toga u poslednje vreme.
Nisam znao šta je stvarno.
Ovo je stvarno.
Bebs je stvarna.
Ja sam osoba o kojoj vodiš računa.
Potreban si mi.
Neću moći zauvek voditi računa o tebi.
Dobro je kad trebaš ljude.
Koga ti trebaš?
Devojka u kolima je bila Alisa.
Alisa Spigelmen, devojka iz mojih sećanja.
I upravo sam je video.
Kako si me pronašao?
Gosn. Luka, kako si me pronašao?
Moram da pričam sa tobom. -Sećam se svega.
Bili smo zajedno.
Ali video sam te prošle nedelje.
Nisam te video 10 godina.
Umro si pre 10 godina.
Rođen sam pre 10 godina.
Dobri Bože. Bolje uđi.
Jedan od onih momenata kojim se neprestalno vraćaš
i pitaš se dal si mogao uraditi stvari drugačije.
Sve je usporilo.
Mislim, nikad ne bi pomislio...
Koliko dugo smo bili zajedno?
Šest godina.
Nisam otvarala ovu kutiju jako dugo.
Zašto nisi?
Prošlost je opasno mesto.
Možeš upasti u nju i nikad se ponovo ne izvući.
Mi smo odrasli u jednom carstvu,
a deca u drugom.
Prošlost, sadašnjost i budućnost se mešaju
i vuku nas nazad, guraju napred,
ili nas popravljaju u sadašnjosti.
Napravljeni smo od slojeva, ćelija, konstelacija.
Oduvek sam se sećao tih reči, ali ih nikada nisam mogao sastaviti.
Samo...
Ok, šta se dešava?
Moraš mi dati malo više ovde.
Zar ovo nije dovoljno?
Ne znam ništa o tebi.
Gde živiš?
Ko su ti prijatelji?
Da li znaš šta je vrabac?
Je l' to nešto što smo spominjali?
Zašto si živ?
Hajde da počnemo odatle.
Prestao sam sa programom.
Dao sam ostavku iz protesta.
I u svakom slučaju, tvoj novac je...
dve nedelje u budućnosti.
Zaboravi na novac.
Da li si mi ti poslao tu kasetu?
Jesi li želeo da te pronađem?
Pokušavam da mirujem gosn. Luka.
Pokušavam i uspevam.
Možda pomognem drugima...
da povećaju svest o... pa...
Pa njihovoj unutrašnjoj muzici. -Zabrinut sam za brata Danijela.
Video sam na vestima. -Bilo bi pametno da se ostaviš toga
sa gospodinom Lefouom.
Čačkanjem umrsiš niti.
Dvojna zavisnost, zavesa za starce.
Uživaj u završnom vatrometu.
Onda ću ga sam pronaći.
Ne moraš ići daleko. Pokušaj na mestu zločina.
Dobro.
Ali pazi gde se zalažeš.
Stvoritelj je oduvek imao bolju mapu.
Ponekad se osećam
kao vrabac...
Mislim da sam oduvek čekao na tebe
kako bi mi stvari postale smislene.
Danijele.
Ćao. -Ćao.
Tims?
Lefou? Jesi li to ti?
Da. -Imam još jedno ubistvo za tebe.
Padaju kao muve, a?
Ne mogu podneti još jedno ubistvo.
Pa ovo i nije baš još jedno ubistvo
u pravom smislu.
Kako to misliš? -Druga žrtva, isto telo.
Odmakni se. -Živ si!
Ne šalim se. -Neću te povrediti.
Jesi li ti ubio dvojnike?
Ko su dvojnici? To sam ja.
Tvoj prijatelj. Džon Luka.
Ko?
Oh čoveče.
Zaista su te sjebali.
Ok.
Rekao je da će pričati sa tobom.
Duguje mi uslugu.
Tvoje boli će zauvek biti sa tobom Danijele.
Pojaviće se pokraj puta.
Dobićeš razglednicu
koja te podseća na njih.
Ko je tamo?
Uništitelj svetova.
Ili si to ti?
Bibliotekar?
On je sagradio Omfolos...
Zdravo Danijele.
Pođi ovuda.
Da li si primetio pored svih tih dvojnika,
nešto čudno u svetu kakav bi trebao biti?
Objekti se menjaju, pejzaži su tu u jednom minutu, u drugom ih nema?
Da.
Vreme je da prestaneš da se kljukaš pilulama.
Otvori oči.
Ti si putnik kroz vreme.
Obojica ste putnici kroz vreme.
Moj brat ima cirkus.
Pronašli smo vas obojicu jeftino.
Prokleto je sve sem cirkusa!
Došli ste u Omfolos,
pupak, nautilus,
om prvog zvuka.
Na početku bio je zvuk.
Ne sećam se ničega ovoga.
Ljudi koji se podele na delove, imaju problema sa sećanjem Danijele.
Zašto me zoveš Danijel?
Kad si putovao kroz vreme,
podelio si se u sedam različitih verzija sebe.
Ali ako je i Luka putovao kroz vreme, zašto se on nije podelio?
Prosta razlika u unutarnjim arhitekturama.
Ti si imao tanke pukotine.
Ti si imao unutrašnje konflikte.
Ako subjekat nije pshiološki completan,
velike su šanse da će se podeliti za vreme putovanja kroz vreme.
Trebao sam te odbaciti kod prvog intervijua.
Zašto nisam bio kompletan?
Vrabac.
Svako je dobio misiju.
Koja je bila tvoja misija? -Već je izvršena.
"Diler oružjem, A.K. Kimikan, pronađen mrtav u svojoj kući."
Oni koriste putovanje kroz vreme da izvrše politička ubistva,
Promene istoriju na bolje.
Trebao bi biti hirurg s vremenom,
a ne mahati tupim instrumentom.
Koga sam ja ubio? -Pa to je i problem.
Ubio si sebe.
Raspao si se na avatare
originalnog sebe.
Jedan od njih je
psihotični ubica.
Zovemo ga Šir X, uništitelj svetova,
otelotvorenje Frojdovog Tanatosa.
Ova verzija tebe je otišla u grad
i lovila druge verzije tebe
kao virus koji izjeda telo domaćina.
Ti... On je prvo ubio originalni primerak
20-godišnjeg tebe na odmoru sa svojom devojkom.
Totalno si sam sebi uništio dan.
Ova verzija tebe se neće smiriti dok ne umreš.
Zašto se ne vratimo i ne popravimo to.
Ne možeš se više vraćati, Danijele.
Ne možeš popraviti stvari!
To je bio moj privi greh pre deset godina,
nazad u hotelu Babilon kad sam izumeo Omfolos.
Ali ti, ti si to sve podigao na neki drugi nivo, čoveče.
Ti si... uh... Pa, paralelni univerzumi.
Rast kvantumskih superpozicija.
Kako univerzum pokušava da se sjedini
stavlja u konflikt priče.
Na šta misliš kad kažeš da stavlja u konflikt priče?
Na primer, ti postojiš u budućnosti,
a ubio si sebe u prošlosti.
To je na neki način teško sjediniti, zar ne?
Vidiš kako su tvoji unutrašnji konflikti
odgovorni za planetu?
I postaje sve teže sa svakim novim paradoksom koji naprave
tvoje višestruke ličnosti.
Teorija veza postaje teorija sira.
Na kraju zavesa za starce.
Kraj igre za Edipa. Kraj za Fiodora.
Kako to da popravimo?
Ostavi svet na miru.
Vraćam se muzici, hrani i seksu.
Prihvati raspali univerzum.
Ne, Ne. Šta ako se vratimo dovoljno daleko?
Morao bi ubiti oca vreme.
Idi u mrak Danijele. To je sve što možeš da uradiš.
Zaista.
Ljudi su čopor vukova.
Mi uništavamo ono najbolje u nama.
Nebo, okean.
Gde ideš brate Danijele?
Vratiće se.
Omfolos je na neki način auto sa samo tri točka,
ali ti to ne shvataš jer nikad ranije nisi napravio auto.
Samo nešto nabacaš na gomilu,
i ne shvataš da postoji i četvrti točak
na drugoj strani jer ga ne vidiš
dok ga sastavljaš,
jer ga sastavljaš na osnovu slike
i nikad ne vidiš sva četiri točka auta na jednoj slici.
Ćao.
Nadam se da nisi previše umorna.
Oh hvala ti.
Shvatio sam mnogo toga od tog dana na autoputu.
Nešto se desilo.
Ne znam šta.
Znam da smo sada ovde i znam šta osećam prema tebi.
Šta ti osećaš?
Drago mi je da si živ Danijele.
Ne razumem.
Al mi je drago.
Slušaj, ja... Želim te u svom životu.
Danijele, ne znam ko si ti.
Mislim, ne znam ko si ti sada.
Kako to misliš? -Bili smo mladi.
Bili smo deca. Bilo je to pre deset godina.
Ja još uvek to osećam.
Još uvek te volim.
Imam nekoga.
Stvarno?
Da.
To je... to je...
Ne, Danijele, nemoj ići.
Danijele! -Moje ime nije Danijel.
Samo sačekaj! Danijele, molim te!
Ja sam bila vrabac.
Tako si me zvao. To je bilo tvoje ime za mene.
Uh... idem.
Žao mi je.
Ona je ta koja je umrla.
Šta?
Alisa.
Ona je ta koja je umrla.
Razumeo si.
Vozili smo se a on se pojavio niodkuda na putu.
Skrenuli smo i slupali se zbog njega.
Ona je poginula.
Bio sam prazna čaura 10 godina.
Pridružio sam se cirkusu.
I Omfolos programu.
Pomislio sam ako bih se mogao vratiti
u baš taj momenat...
gurnuo bih ga sa puta,
mogao bih sve sprečiti.
Spasao sam je. -Jesu li to oboje bili goli?
I sad ta realnost u kojoj Alisa umire,
je samo u tvojoj glavi kao povraćeno sećanje.
Spasao si je.
Ona je danas živa. -Trebali smo biti zajedno.
I jeste li?
Na tvom kraju je tvoj početak.
Omfolos.
Vraćamo se nazad. -Čekaj, čekaj.
Taj trenutak, trenutak koji želiš
je već zatrpan pukotinama.
Ne možeš je vratiti.
Vratiću se još dalje.
Da nije bilo tebe, mi bi i sada bili zajedno.
Ne treba to da radiš.
Jesi li za ili protiv? -Za.
Sve dok se zaustavimo pored kontejnera sa sijalicama.
Univerzum se ne vrti oko tebe.
Nisam izmislio putovanje kroz vreme da bi ti dobio devojku.
Nikad je nećeš dobiti. Prihvati to.
To je samo bol.
Postoje gore stvari od bola!
Gde si dovraga bio?
Skoro da sam zvala policiju.
Moram da odem na neko vreme.
Znam.
Znaš?
Samo zato što sam stara misliš da sam glupa?
Brzo ću se vratiti. -Nemoj žuriti.
Da.
Doviđenja Bebs.
Zbogom.
Ono što pronađeš je da je ta osoba jednostavno nestala.
I tu ostaje samo veliko, prazno mesto
gde je neko bio pre.
"Na mom kraju je moj početak", reče Fiodor.
Leteći u grad Omfolosa, Luka je pitao: "Nazad do kad?"
A ja sam mu rekao: "Do samog početka".
"U momenat kad je Fiodor Vaks izmislio putovanje kroz vreme."
Vidite, hteo sam da ga sprečim
pre nego što je bilo koji od tih događaja započeo,
da izbrišem taj prvi greh, tu prvu grešku.
Ali zapravo nisam slušao ono što mi je Fiodor rekao.
Nema grešaka, vidite.
Paralelno pucanje. Pogoršava se.
Hajde onda da požurimo.
Fiodor bi mi pričao o Omfolosu.
Širom sveta, rekao je, postoje tačke Omfolosa,
i možeš ih koristiti
ako imaš pravu tehnologiju.
Trebalo bi biti ovde.
Paralelno pucanje. Pogoršava se.
Oduvek mi se sviđao dizajn.
Poput velike komore visoke frekvencije.
Koliko daleko u prošlost idem?
11 godina unazad.
Do momenta kada je po prvi put sve pokrenuo.
Tog istog dana dva aviona su se sudarila iznad Griniča kod gvinejskog zaliva.
Potraži hotel Babilon i planove.
Kako da se vratim?
Nećeš se vratiti.
Potraži kalijum cijanid.
Ostavio sam ga ispod otirača.
Pre nekoliko godina počeo sam da gubim veru u projekat.
Ubij njega, pa onda ubij sebe.
Laganica.
Da ubijem sebe? -Ti si samo jedan fragment u vremenu. Mačiji kašalj.
Čekaj malo. -Slušaj.
Bez plana kako da kreira Omfolos,
nikada neće biti putovanja kroz vreme.
Ako nema putovanje kroz vreme, nema ni saobraćajke.
Nema ni potrebe da ispraviš saobraćajku.
Nema fragmenata, nema ubistava. Ti dobijaš devojku.
Šta će se desiti sa mnom u sadašnjosti kad se vratim unazad?
Bićeš u redu. To je samo jedna verzija tebe.
U redu je.
Veruj mi, on je tamo negde i čeka da se ovo desi.
Vidi, tvoja tetovaža aktivira putovanje kroz vreme.
Podesi svoj um na vreme i mesto.
Prirodno je zaista.
To je jedina stvar koju je Fiodor uradio kako treba.
Videćemo se ponovo.
Hej. Hej.
Izvući ću te odavde.
Totalno... Totalno mi je dobro ovde.
Biću dobro.
Upamti, soba 222.
Brate Dan...
Brate Danijele.
Tog istog dana dva aviona su se sudarila
iznad Griniča kod gvinejskog zaliva.
Sjajno.
Oprostite.
Da gospodine?
Izvinite, mislim da sam se izgubio.
Tražim sobu 333.
Oh, pa to je lako.
Na drugom spratu ste.
Šalite se?
Svi ti brojevi su pogrešni.
Ta vrata su neoznačena.
Ne ona su...
Dobro su označena, gospodine.
Ovo je definitivno drugi sprat.
Mora da sam pogrešio godinu.
Oprostite?
Gospodine...
Nemate cipele.
Da.
Oh, pozdrav gospodine.
Vestfelijanska šunka koju ste naručili.
Oh moj Bože.
Da gospodine.
Hvala gospodine.
Ko si dovraga ti?
Jesi li me otrovao?
Još se nismo sreli.
Ko god da si,
znaš da ovo nikad nće upaliti.
Oprostite.
Kako je moguće povratiti red u sećanja?
Voleo bih da počnem na početku.
Kao tkač na svom razboju.
Voleo bih da kažem da je ovo mesto na kom počinjem.
Ne može biti ni jedno drugo.
Kažu da nisam mrtav.
Da sam samo jedan fragment u vremenu...
Odrasli smo u jednom carstvu,
deca smo u drugom.
Prošlost, sadašnjost i budućnost se mešaju
i vuku nas nazad i guraju napred,
ili nas popravljaju u sadašnjosti.
Napravljeni smo od slojeva, ćelija, konstalacija.
Je l' vidiš to?
Da.
Prelepo je.
Kad svi usamljeni cvetovi svesti i uspomena procvetaju
uvenu od ujeda vremena.
Pa Fiodor je bio u pravu.
U mom kraju je moj početak.
Samo u ovom slučaju ne postoji kraj, ne postoji početak.
Ovde sam i nisam ovde.
Jesam li mrtav?
Jesam li dobio devojku?
Jesam i nisam.
Nisam i jesam.
Dešava se i jedno i drugo istovremeno.
Delovi su tu.
Samo ih ne možeš imati sve odjednom.
Prevela Ana (Ima još na samom kraju)
Lepa kuća.
Oh hvala...
Upravo sam se doselio.
Ko... ko si ti?
Idem nazad u svoju kuću.
Vidite, tako se desilo.
Da li mi verujete?
Preuzeto sa www.titlovi.com