Traducerea şi adaptarea: Kprice
În anul 2003, eram un tânăr de 22 de ani,
aflat la datorie după atacurile din 11 septembrie.
Un tânăr care nu voia să stea cu mâinile în sân.
Un tânăr care îşi dorea o schimbare.
Dintr-un război
poţi scăpa cu viaţă.
Cu un membru lipsă
sau cu trupul intact.
Te poţi întoarce acasă teafăr.
Însă tu...
Ai un necunoscut sub piele.
E primul lucru pe care nu-l ştii.
E primul lucru pe care nu vrei să-l ştii.
Undeva în lume,
în spatele uşii de oţel a unei celule,
se aude o voce.
Dar n-o ascultă nimeni.
Voi fi mereu...
Un necunoscut.
BĂIEŢII DIN ABU GHRAIB
Povestea aceasta este inspirată din fapte reale.
4 iulie 2003
Salutare tuturor. Vă mulţumesc că aţi venit.
Eu şi Carol voiam să vă mulţumim că aţi venit
să petreceţi cu noi această seară deosebită.
Pentru că, după cum ştiţi, e ultima noastră seară cu Jack,
înainte de a se îmbarca spre Irak.
Ştiu că Sabrina şi Kelly îi vor simţi lipsa lui Jack.
O să-şi sperie toţi pretendenţii.
Aşa c-o să pun piciorul în prag.
Glumesc.
Voiam să spun că...
Vreau să ai grijă de tine, Jack.
Chiar o să-mi lipseşti, amice.
Chiar o să-mi fie dor de tine.
Aşadar...
- În cinstea lui Jack! - Pentru Jack.
Mai ţii minte?
Aşa, dragă.
Mai ţii minte când am venit prima dată aici?
Da.
De ce râzi?
Aveam amândoi 14 ani şi erai extrem de afon când mi-ai cântat.
Ce?
Nu aveam o voce rea.
Groaznică.
Ce tot spui?
Groaznică.
Eu îmi amintesc altceva.
Nu ştiam c-o să iubesc vreodată pe cineva...
- Jack, încetează. - Aşa cum te iubesc pe tine.
Dumnezeule!
Nu mi-am dat seama
Ce pot face doi ochi
Şi un zâmbet gingaş.
Nu, n-am ştiut
C-aş putea iubi pe cineva
Aşa cum te iubesc pe tine.
Îmi pare rău.
Vino lângă mine.
Întoarce-te la mine, Jack.
Mă întorc.
- La mulţi ani de Ziua Independenţei! - La mulţi ani de Ziua Independenţei!
Escadrila.
O unitate militară mică, subunitate a unui pluton.
El e Ryan Fox.
Propagandistul armatei.
E a treia generaţie.
El e Rodeo. Tot timpul zâmbeşte.
Se crede feroce.
Acela e Gable. Opusul lui.
Acesta e Babatunde Ogundule.
E din Nigeria, şi cum băieţii nu-i pot pronunţa numele,
îi spunem Tunde.
El e Eugene Fowler.
Uitaţi-l acolo, băieţi!
Dar noi îi spunem Pits.
Asta-i escadrila mea. Aceştia sunt fraţii mei.
Domnilor şi doamnelor,
soldaţi ai armatei americane,
kilometrul de nisip din interiorul acestor ziduri va fi casa voastră
în următoarele 6 luni, până la Anul Nou.
E cea mai mare unitate de detenţie a duşmanilor Statelor Unite din lume.
E mai mare decât închisoarea din Guantanamo.
Aici îi ţinem pe câţiva dintre cei mai periculoşi terorişti din lume.
Cei mai răi dintre cei mai răi. De asta vă avem pe voi,
cei mai buni dintre cei mai buni soldaţi ai lumii libere.
Informaţiile adunate aici au impact global.
Să nu vă îndoiţi de asta.
E una dintre cele mai periculoase unităţi din lume.
Suntem la doar 32 km de Bagdad.
Suntem bombardaţi continuu, zi şi noapte.
Insurgenţii vor încerca să penetreze aceste ziduri.
Datorită lucrurilor care se petrec în interiorul acestor ziduri,
istoricii ne vor considera prima linie de război!
- A cui? - A războiului!
În interiorul acestor ziduri vom asigura protecţia familiilor voastre.
Ura!
În interiorul acestor ziduri se va câştiga războiul terorii.
Ura!
Bun venit în Irak! Bun venit la Abu Ghraib.
Imediat se face Anul Nou.
Ura!
Barăcile erau afară, în corturi, la început,
dar am făcut schimb cu deţinuţii când au început să bombardeze.
Nu avem generator de curent.
Aveţi grijă să aveţi baterii pentru lanternă.
Acolo, băieţi.
- Mulţumim. - Ne vedem pe aici!
- Am prioritate. - Haide.
La naiba.
Ce mama naibii?
Dumnezeule.
Cred că e o glumă, nu?
Hai că nu-i aşa rău.
Gata, fără smiorcăială.
A ce naiba miroase?
A oameni incineraţi.
E un crematoriu.
Nu-i bine deloc.
Şi mai avem şi sânge pe jos.
Gata, băieţi. Aveţi 25 de minute. Apoi veniţi la garaj.
Ce naiba se întâmplă?
Asta a fost închisoarea lui Saddam, băieţi.
- A torturat 40,000 de persoane aici. - Serios?
Le-a dat foc, i-a lăsat să moară de foame, i-a spânzurat.
Fiul lui, Uday,
le-a jupuit pielea jucătorilor echipei de fotbal din Irak
când au pierdut un meci.
Apoi i-a băgat în acid clorhidric, vă jur.
E dement!
E plin de oase şi morminte peste tot cică.
Aveţi grijă pe unde călcaţi.
Celulele astea sunt extrem de confortabile, băieţi.
Toată lumea la pământ!
Glumeşti?
Aruncă prostia aia. Tu ai adus-o?
Miroase frumos.
Ce vrei să faci?
Să ţi-o arunc. E o porcărie.
Suntem în armată, amice. Maturizează-te.
- Iisuse Hristoase! - Doamne, frate!
Zile în Irak: Prima zi.
Băieţi, bun venit la garaj.
E plăcut să vezi feţe noi pe aici.
Ne aflăm între cele mai aglomerate două străzi din lume.
Cu cât efectuăm mai multe misiuni de transport,
cu atât mai probabil este să primim comenzi.
Uneori e haotic.
Alteori nu e nimic de făcut.
Ştiu că aţi mai fost întrebaţi asta, dar vă rog să colaboraţi.
Baza duce lipsă de personal din poliţia militară.
Nu avem destui membri care să păzească miile de deţinuţi.
Au cerut voluntari pentru a acoperi toate schimburile.
M-aş putea lipsi de unii dintre voi.
Dacă vreunul dintre voi vrea să profite de ocazie,
să mă anunţe.
Nu s-a oferit nimeni să intre în Poliţia Militară din cauza lui Ferrell.
Cine e?
Dacă eşti în Poliţia Militară, ai de îndeplinit o sarcină din două.
Prima: să păzeşti sute de deţinuţi din sediile externe.
Printre ei sunt şi nevinovaţi.
Au fost în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit.
Alţii sunt foarte răi.
Te vânează întreaga zi. Devii o dădacă pentru adulţi.
A doua: lucrezi în zona dificilă.
Îi păzeşti pe câţiva dintre cei mai demenţi oameni din lume.
Unele lucruri nu poţi nici să le priveşti măcar.
Înţelegi ce vreau să spun?
Soldat Ferrell s-a înscris în Poliţia Militară acum două luni.
A primit tura din zona primejdioasă.
S-a împuşcat în picior.
Din greşeală.
Dă-l naibii de dobitoc.
Soldatul dobitoc Ferrell.
S-a întors acasă şi urmăreşte pariurile sportive în fotbal,
agaţă fete în baruri şi bea pina colada.
Îl omor pe ticălos dacă-l mai văd vreodată.
Locul ăsta e suficient de degradant.
Crede-mă pe cuvânt. Fă-ţi stagiul, încearcă să nu sari în aer,
şi o să-ţi fie bine.
Fir-ar al naibii!
Vino încoace, nenorocitule!
Ce naiba, amice?
Ai putea să încui uşa.
E defectă, idiotule.
Doamne...
E al naibii de ridicol.
Patul ăsta e o mizerie.
Farmer, nu ţi-a spus nimeni dacă o să facem păduchi aici?
Nu, omule.
Gata, plec. E cel mai sinistru loc pe care l-am văzut în viaţa mea.
Du-te. Hai, Tunde.
Toţi acei oameni au fost omorâţi aici?
Crezi în fantome cumva?
Vrei să vezi?
O să te trezeşti că-ţi cade "jucăria".
Drăcia naibii!
Lansatoare de grenade!
Haideţi să plecăm!
Haideţi! Haideţi! Haideţi!
La naiba! La naiba!
Începe jocul!
Plecaţi! Duceţi-vă!
Duceţi-vă! Mişcaţi-vă!
Mişcaţi-vă! Haideţi!
Plecaţi!
Nu vreau să mor.
Criminalilor!
Nu vreau să mor aici.
Un doctor!
- Ai grijă. - Fă ceva. Fă ceva.
Ţineţi-l nemişcat.
Uită-te la mine, omule. Uită-te la mine.
Apasă aici.
Uită-te la mine.
O să te îngrijesc.
Uită-te la mine.
- O să-şi revină. - Nu mă lăsaţi să mor!
O să mergi acasă. Te vor trimite acasă.
O să te întorci la iubita ta. O să te faci bine.
Uită-te la mine! O să te faci bine.
O să te ducem acasă.
- Promiţi? - Promit.
Nu leşina.
Uită-te la mine. N-o să mori.
- N-o să mori. - Nu vreau să mor.
Nu leşina. Nu leşina, omule.
Fă ceva! Fă naibii ceva!
Ce naiba faci?
- Nu leşina. - Fă-ţi naibii treaba!
Uită-te la mine, omule. Uită-te la mine.
Drace!
Ce naiba?
Zile în Irak:
Ziua a doua.
În curând ne-am dat seama că în privinţa ameninţării grenadelor,
discursul motivaţional al dlui căpitan Hayes era doar atât.
Un discurs.
Nu suntem soldaţii din prima linie a unui război.
Zile în Irak:
Suntem prea bine instruiţi
şi prea puţin folosiţi.
Dumnezeule... A tras-o!
Zi de zi faci acelaşi lucru.
Nu mai distingi zilele una de alta.
Eşti prins într-o rutină fără sfârşit.
Zile în Irak:
Nu avem telefon, e-mail, televizor sau internet.
Ne petrecem timpul liber consumându-ne energia trăgând de fiare.
Facem duş.
Mâncăm.
Apoi stăm afară până noaptea târziu.
Când stăm în jurul focului ne simţim ca acasă.
Nu-i nimic, Gable. Eu mă bucur că eşti aici.
Aş vrea să văd nişte ţâţe, dar n-avem pe-aici.
Ne place când e cald. Dar aici nu e chiar aşa cald.
Şi niciun ticălos de irakian n-o să ne arunce în aer.
Hai, Farmer. Hai, Pitt.
Ziua 28.
Tot nu avem telefoane.
Am inventat jocuri.
Erau o mulţime de scorpioni.
În Abu Ghraib, nu ne băteam cu insurgenţii.
Ne băteam între noi.
Nu luptam cu teroriştii.
Ne luptam cu plictiseala.
- La jumătate de km. - Mai puţin.
Nu adunam informaţii.
Nu salvam vieţi.
Nu făceam nimic cu implicaţii globale.
Zile în Irak:
Am început să-mi aduc aminte...
De Anul Nou.
AMR
Asta e lupta mea.
Intră!
Bună ziua, dle. Sergent Farmer prezent la datorie.
Pe loc repaos. Cu ce te pot ajuta?
Mă întrebam dacă mai aveţi nevoie de voluntari pentru Poliţia Militară.
Poliţia Militară? De ce tocmai acum?
Aş vrea să schimb ceva.
Nu crezi că faci asta deja?
Garajul are mulţi oameni, dle.
Abilităţile mele ar putea fi întrebuinţate mai bine.
- Ai vorbit cu sergentul de la garaj? - Da, dle.
Câţi ani ai, Farmer?
22, dle.
Ştii ce e zona primejdioasă?
Da, dle.
Am o tură liberă.
E a ta dacă o vrei.
Mulţumesc, dle.
Bine, după ce termini tura la garaj,
prezintă-te în aripa securizată la ora 17:00.
Liber.
- Domnule. - Da.
Nu fac instrucţie? Nu am experienţă în poliţie militară.
O să te descurci.
Bună ziua, dle.
Bun venit în zona primejdioasă.
Dle sergent.
- Tanner. - Farmer.
De ce vorbeşti în şoaptă?
Dă-ţi cămaşa jos.
- Cămaşa? - Da.
Dacă o să-ţi afle numele, o să-i trimită anthrax familiei tale.
- Bine. - Hai să-ţi arăt pe aici.
Mulţumesc.
Aşadar...
Găleata asta e pentru apă.
Asta e pentru gunoi.
Te las să ghiceşti cine o va goli.
Primesc şi cearşafuri.
Dar nu-i lăsa să se acopere în timp ce-şi fac nevoile.
- De ce? - Ca să-i umileşti.
E una dintre metodele noastre de a obţine informaţii de la ei.
La fel şi izolarea.
Deţinuţii nu au voie să vorbească între ei.
Cu atât mai puţin cu tine. Ai înţeles?
Nu vorbeşti cu niciun deţinut, indiferent de circumstanţe.
- Exceptând un ordin direct. - Bine.
- Ce-i asta? - Poziţia de stres.
E o altă tehnică prin care în îmblânzim.
- Fără să le facem prea mult rău. - Fir-ar...
Doare?
Bineînţeles că doare.
Fii atent la tipul ăsta.
Aşa cum mi s-a cerut în mod expres,
o să fie pregătit până mâine dimineaţă.
Stă în picioare de 31 de ore.
I-am spus că dacă alunecă, se electrocutează.
Cred că dimineaţă o să fie gata să vorbească.
Farmer.
Uite ce e. Când am văzut prima dată mizeriile astea,
şi mie mi s-au părut destul de ciudate.
- Da. - Obişnuieşte-te.
Aminteşte-ţi de ce se află aici, da?
Sunt ucigaşi cu sânge rece.
Ei selectează tipii care încarcă aruncătoarele de grenade de peste zid.
Credem că el i-a ucis pe doi de-ai noştri.
Fără niciun pic de compasiune.
- Da. - Cam asta-i tot.
Le dai trei mese pe zi, faci rondul la 10 minute,
şi ai grijă să nu facă ceva ce nu au voie.
Cum ar fi?
Să vorbească între ei, să se răhăţească pe jos,
să facă exerciţii fără aprobare, să se masturbeze.
E un echilibru fragil.
Dacă îşi bat joc de tine, ripostezi imediat.
Le iei privilegiile.
Îi dezbraci de haine, le iei cearşaful,
dai muzica tare, îi ţii treji toată noaptea.
Îi legi cu cătuşele de gratii ca să nu poată sta jos.
Faci asta până te ascultă. Ai înţeles?
Unii sunt mai greu de supus, dar până la urmă toţi cedează.
După aceea vor fi la cheremul tău.
Avem voie să facem asta?
Cum naiba să n-avem voie?
Comandantul se aşteaptă să-ţi faci treaba, soldat.
Ai înţeles?
Da, am înţeles.
Să ştii că-i distractiv. Ia fii atent.
Chewy!
E greu să-ţi aminteşti cum îi cheamă şi oricum au nume dificil de pronunţat.
Aşa că le-am găsit porecle.
Tipul de aici...
are ultimele cifre de identificare ISIN 1010.
Îi spunem Decar Dublu.
El e Domnul Igienă, din motive evidente.
Iar pe cel de aici...
Îl strigăm Jimmy Dean.
La ăsta avem dubii.
Unii îi zic Stay Puft, ca în Ghostbusters.
Alţii Rosie O'Donnell.
Aici îl avem pe Bătrânul Râu.
E foarte tăcut.
Şi în sfârşit, dar nu ultimul, e un ticălos dement.
Îi spunem Barmanul.
Serveşte coctailuri destul de des.
Ce-i ăla coctail?
Un amestec de fecale, urină şi alte fluide corporale.
- Cerule! - Da...
L-au băgat aici ca să fie mai dificil să miroase până la noi.
Mâine vin deţinuţi noi. O să vin la primire.
În rest sunt pe sectorul vecin.
Bine.
Ar trebui să fim doi pe fiecare sector,
dar nu avem suficient personal, aşa că uite care-i treaba.
Trebuie să fii agresiv. De acord?
Dacă sesizează că eşti slab, dai de belea.
O să-ţi bage unghia în gât fără nicio ezitare.
Ţine minte un lucru. E sectorul tău.
Tu comanzi aici.
Ce vrei să spui?
Adică suntem militarii Statelor Unite.
N-ar trebui să fim un exemplu?
Farmer, ce naiba spui acolo?
Ăştia-s nenorociţii care i-au capturat pe jurnaliştii americani,
i-au decapitat lent,
au filmat mizeria aia şi au trimis-o întregii lumi,
iar pe tine te preocupă că poartă chiloţii pe ochi?
Pentru mine e ca o seară de sâmbătă obişnuită.
Nu ştiu ce să zic, băieţi.
Cred că mulţi dintre cei de aici nu au nicio vină.
Pe naiba, omule.
Am auzit că un puşti de 13 ani a fost arestat că juca fotbal
în apropierea patrulei.
Ba nu, ăştia nu ies din incintă.
Sunt deţinuţi de gradul II.
Farmer e în zona periculoasă.
Ce-i aia?
Serviciile secrete îi ţin acolo pe cei mai valoroşi deţinuţi.
Ai făcut vreun interogatoriu?
Nu, au personal specializat pentru asta.
Ce instructaj ţi-au făcut?
Nu m-au instruit deloc.
Vă aruncă înăuntru cu nişte psihopaţi
şi se aşteaptă să vă prindeţi ce aveţi de făcut?
Terminaţi cu discuţia asta deprimantă Mă faceţi să vreau să-mi tai venele.
Încerc să-mi păstrez calmul
şi să compun un cântec pentru noi.
- Cum adică? - Ce vrei să spui?
- Un cântec? - Muzică.
Suntem în jurul focului. Haideţi să fredonăm ceva.
- Se cântă! - Ăsta-i cântecul.
Începe cam aşa.
Băieţii din Abu Ghraib ştiu mereu
Că ne sprijinim reciproc la bine şi la greu.
Aşa, la naiba!
Fiţi mai cooperanţi!
Al doilea vers e aşa.
Luptăm într-un război pe care nu-l vedem.
Dar nu contează, băieţii noştri sunt înarmaţi.
Băieţii sunt înarmaţi şi ştiu că mereu
Ne sprijinim reciproc la bine şi la greu.
Luptăm într-un război pe care nu-l vedem.
Dar nu contează, băieţii noştri sunt înarmaţi.
Puteţi repeta?
Vine poliţia militară!
Livrare specială.
- Sergent Shaw. - Unde-i duc?
Aici, la centru.
Haideţi, băieţi.
De cât timp sunt aşa?
De vreo 18 ore.
- Sergent secund. - Aici.
18 ore?
Le resimt.
Gata, i-ai adus. Mersi.
Să fiţi cuminţi, băieţi.
Fir-ar să fie.
O să te obişnuieşti cu mirosul.
Stai acolo.
Privare senzorială?
Nu vede şi nu aude.
- Pierde noţiunea timpului. - Ce-i aia?
- E sudoare? - Sudoare şi lacrimi.
Am început cu dreptul.
Vrei să auzi o poveste hazlie?
Un tip, Hajji, era nevinovat.
Dar după ce-a fost eliberat...
Şi-a asumat vina oricum.
Stai acolo.
Bun.
Ocupă-te tu de restul şi bagă-i după gratii.
- Glugile şi ochelarii? - Da, şi căştile, tot.
Ăştia sunt cei mai răi dintre cei mai răi?
Nu prea e mare lucru de capul lor.
Cel de acolo ţi-a lăsat un cadou.
Îl laşi să facă asta?
Ţi se pare amuzant?
Crezi că e amuzant?
Crezi că eşti primul afurisit de Hajji pe care a trebuit să-l dresez?
Nenorocitul naibii...
- Eşti bine? - Da.
O să ne distrăm.
Habar n-ai ce te aşteaptă!
- Allah e mare! - Asta e tot ce poţi?
E floare la ureche.
- Hai, fă-mă să depun un pic de efort. - Allah e mare!
- Allah e mare!
Închide-le gura.
Gura! Gura!
Ţipă mai tare! Haide!
Gura!
- Ăştia cred că ne jucăm? - Tăceţi!
Vă puneţi cu armata Statelor Unite?
Tacă-ţi gura, nenorocitule!
- O să dai de dracu'! - Allah e mare!
Uite unu isteţ.
Ia te uită.
Merită o poreclă.
O să-l poreclesc Mutulică Bob.
Bravo ţie, Mutulică Bob.
Voiai să ne sfidezi?
De asta ai făcut pe tine?
Allah e mare!
Tacă-ţi gura. Haide.
Allah e mare!
Îţi place?
Hai, mai fă pe deşteptul. Fă pe deşteptul.
- Jigodia naibii. - Allah e mare!
Bravo, băiatule.
Frumos. Vezi?
Aşa, băieţi.
Frumos spectacol.
Avem elevi buni.
Luaţi viteză, fără prostii. Atingeţi măturile. Să mergem.
- Haideţi! - Pregătiţi-vă!
Aş vrea să văd şi eu ceva.
- Să-ncepem! - Te dobor. Fii sigur!
- În niciun caz. Pici dedesubt. - Ce?
Pornim!
- Haide! - Hai, băiatule.
Uite-i că pornesc.
Doamne...
- Ce cretini. - Freacă menta aiurea.
Ia veniţi să mai şi munciţi!
Duceţi-vă naibii!
Domnule!
Hârtie.
Bine.
Hârtie.
- Hârtie. - Înapoi.
Râu.
Râu!
Faci mişto de mine, Râu?
La naiba.
Un doctor! Un doctor!
La dracu!
Hai, omule, trezeşte-te. Trezeşte-te!
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu. Acu' un minut se simţea bine.
La naiba.
Credeam că ai fost înjunghiat.
Bătrânul Râu.
E mort.
Hai, omule!
- S-a dus. - La naiba!
- Unde naiba e medicul? - Dă-l încolo, amice. Cui îi pasă?
Ce naiba faci?
E un Hajji. Haide.
N-are rost, omule.
Ce naiba tot faci?
Pe bune, omule. E un nenorocit de Hajji!
O să faci tuberculoză.
Hai, ridică-te.
Lasă-mă naibii în pace!
Dumnezeule.
- Îţi baţi joc de mine? - Haide.
Pe bune?
- Bine. - Hai odată.
Super. Baftă.
- Ajută-mă! - Baftă!
La naiba.
M-am săturat de puştiul ăsta.
Hai odată.
Haide!
E bun?
Amice, aş omorî pentru o mâncare adevărată.
Aş face orice.
Dacă ai putea mânca orice acum, ce-ai vrea?
Plăcintă cu mere, rumenită, cu caramel pe deasupra.
Dar tu, Farmer?
Brioşe cu mure făcute de mama.
Bune!
Amice, am auzit că te-ai giugiulit cu un nemernic de Hajji.
E adevărat?
Ai făcut aşa ceva, amice?
S-a giugiulit cu un Hajji mort.
Ce tot spui?
Idiotul ăsta a pus gura pe un Hajji mort.
Mi-a spus Tex.
Să fiul a naibii.
A ce naiba avea gust?
Nu pot nici măcar să...
Doamne, mai oribil decât lăturile astea.
Probabil te-ai molipsit de tuberculoză sau altceva.
Ţi-ai dezinfectat gura sau nu?
Da, omule.
Amice, te tachinam doar.
Omul a murit pe tura mea. Adică... ce naiba?
- Gata, îmi pare rău. - Ţine-ţi gura, de acord?
Abia aştept să vină naibii odată Anul Nou.
AMR: 140 zile
AMR: 125 zile
AMR: 107 zile
AMR: 87 zile
Soldat!
Înapoi! Îndepărtează-te!
Fără discuţii.
Ai înţeles? N-ai voie să vorbeşti.
Vreau să discut cu tine.
Ştii engleză?
Da.
- N-am voie să vorbesc cu tine. - E ceva important.
Te rog.
L-am văzut pe Jimmy Dean.
A făcut o armă.
O armă? Cu ce?
Nu ştiu. Dar l-am văzut.
- Da? - Da.
Crede-mă.
- Nu te cred. - Nu te mint.
Bine. Vom vedea.
M-ai văzut percheziţionând celula aia afurisită?
Nu mint. Jur.
Dă-mi pătura ta.
Îţi jur.
Încerc să te ajut.
Bastardul naibii!
Depărtează-te, dementul naibii!
Hârtie.
Domnu'!
Zile rămase: 74 Hârtie, domnu'!
Hârtie!
Hârtie, domnu'!
Domnu'!
- Hârtie, domnu'! - Tacă-ţi gura!
Domnu'!
Bine, gata. Închide gura!
Hârtie. Hârtie.
- Gura. - Hârtie.
- Hârtie. Hârtie. - Înapoi.
- Jimmy, depărtează-te! - Hârtie.
Au trecut trei luni şi jumătate.
Tot nu avem telefoane.
Soldat.
De cât timp eşti în Irak?
De prea mult timp.
Câţi ani ai?
Unde ai învăţat să vorbeşti aşa bine limba engleză?
Am locuit la Londra.
Am absolvit King's College.
Impresionant.
Îmi erai mai simpatic când tăceai.
Tu nu eşti ca ceilalţi soldaţi.
Serios? Cum adică?
Te-am văzut ajutându-l pe mortul acela.
De asta m-ai avertizat în privinţa armei?
Tu îi tratezi pe toţi omeneşte.
Ştiu că eşti un om bun.
Cum te cheamă?
Jack.
Doar Jack?
Bine.
Eu sunt Ghazi Hammoud.
Ghazi?
Da.
Mă bucur să te cunosc.
Jack.
Da.
Au mai murit doi soldaţi azi.
Unul dintre ei era prietenul lui Fox.
Nu vrei să recunoşti în sinea ta,
dar eşti al naibii de bucuros că n-ai murit tu.
Clătită sau brioşă?
Ce-i aia?
E un surogat.
Mâncare gata de consumat.
Nu promit că-i mai gustos decât ce mănânci de obicei,
dar e altceva.
Brioşa.
Bună alegere.
Cum ţi se pare?
E bună.
Mulţumesc.
Voi...
Asta mâncaţi zilnic?
Da, de obicei.
Dar majoritatea dintre noi le detestă.
Nu-ţi place, nu?
Nu.
E groaznică, omule.
Da, să ştii că da.
E groaznică.
Dar numai asta avem.
Mai sunt patru săptămâni până la Anul Nou.
Suntem mai energici.
În sfârşit vedem finalul.
Ce-i cu mirosul ăsta? Îşi face cineva nevoile?
Staţi că mi-am amintit.
Aşa miroase Pit.
Doar despre asta vorbim.
Despre lucrurile pe care abia aşteptăm să le lăsăm în urmă.
Carne misterioasă.
De câte ori te răhăţeşti,
apa aceea albastră te stropeşte în fund.
Nu-ţi place bideul? Bideul albastru?
E partea mea preferată din timpul zilei.
Nu ştii ce pierzi.
Masturbarea.
Ce?
Credeţi că nu găsesc nişte târfe
să se ocupe de asta acasă?
Să le ovaţionăm pe târfele lui Pit.
I-ai spus asta?
Da, am fost sincer.
- Şi ce-a făcut? - Mi-a tras un pumn.
Nu m-a pălmuit. Mi-a tras un pumn.
Ce?
AMR: 9 zile
Cred că am meritat.
Nu ştiu.
Depinde de cât de tare a fost pumnul.
Era o fată destul de masivă.
Dar...
Acum am o familie.
Aveţi copii?
Băieţelul meu are 5 ani.
Iar fetiţa are 3 ani.
Ţi-e dor de ei?
În fiecare clipă petrecută aici mă gândesc la ei.
Asta fac de când s-au născut.
Cum ai ajuns aici?
Eram într-un oraş în care a explodat o bombă.
Sunt arab. Am diplomă de inginer.
Am fost preşedintele societăţii islamice la facultate.
Mai era nevoie de alte dovezi?
De ce...
Tu de ce eşti aici?
- De ce sunt eu aici? - Da.
De ce ai devenit soldat?
Tatăl meu...
Mi-l amintesc privind în gol mereu.
A avut o viaţă bună, o familie frumoasă, de toate.
Dar uneori, când îl privesc, îl văd că vrea mai mult de atât.
De parcă ar fi pierdut ceva, ştii?
Eu semăn cu tata.
Toată lumea spune că parcă am fi fraţi.
Mi-am vizualizat viitorul şi era minunat, perfect.
Apoi m-am imaginat fiind bătrân, fără să fi făcut prea multe.
Mi-am dorit mai mult.
Voiam să fac ceva care să conteze, ştii?
Să fac ceva pentru omenire. Ceva important.
Ca să fiu împăcat cu mine când o să privesc în urmă.
Să nu am regrete.
Fără regrete?
Înţeleg perfect ce spui.
Ai copii?
- Nu. - De ce râzi?
Nu-ţi doreşti copii?
Îmi doresc, numai că...
Nu sunt pregătit încă.
Poate n-ai găsit fata potrivită încă.
Eu sunt convins că am găsit-o.
Este...
E frumoasă, Jack.
Mulţumesc.
Vrei să vă căsătoriţi?
O s-o cer când mă întorc.
Bun. Bun. Să nu amâni, prietene.
Să nu amâni.
Ce-ai spune ca după ce ieşi de aici,
să mâncăm împreună nişte brioşe adevărate?
Mi-ar plăcea.
Care-i treaba, băieţi?
Trebuie să scoatem un deţinut la interogatoriu.
Ultimele patru cifre sunt 4878.
4878?
Da, 4878.
Da, e cel de aici.
Vezi? Ce ţi-am spus eu?
Ridică-te.
Eşti gata?
Faţa la perete! Depărtează picioarele!
- Gleznele. - Da.
Gata.
Spatele. Curat.
Ce naiba se întâmplă?
De ce suntem aici?
Ştiu că v-am spus că veţi merge acasă până de Anul Nou.
Asta speram.
Dar durata misiunii a fost extinsă.
Toate regimentele din Irak vor face un an întreg.
Aţi făcut o treabă foarte bună până acum.
Dar ne vom da silinţa până terminăm misiunea.
Sunt convins că vă e dor
de cei dragi de acasă.
Veţi avea fiecare o permisie de două săptămâni
în următoarele două luni.
Se iau măsuri şi pentru îmbunătăţirea condiţiilor de trai,
facem anumite dotări în sedii,
vă tragem apă curentă, vă instalăm duşuri.
Vreau să ştiţi că familiile voastre sunt mândre de voi.
AMR până la plecare: 4 zile
AMR: 191 zile
Ce zi e azi?
Ce mai contează, Gable?
Vă bateţi joc de mine?
Drăcia naibii!
Să vă ia naiba!
La naiba!
- Întoarce-l. - Haide.
O să-l curăţ eu.
Ai grijă la cap.
Farmer, eşti teafăr?
Eşti bine?
- Da, sunt bine. - Da?
A fost o grenadă?
Au aruncat-o chiar lângă tine.
Daţi-vă. Lăsaţi-l să vadă.
Doamne sfinte!
Ai avut noroc chior.
- Bună. - Bună.
E totul în ordine?
Da.
L-au adus înapoi pe Mutulică Bob.
Ce mâncăm la prânz?
- Porc. - Iar?
Da.
Bine. Ne vedem mai târziu.
Ghazi.
Ce s-a întâmplat?
Ce mai vor serviciile secrete de la el?
Au întrebări la care ei cred că el poate răspunde.
- Dar abia l-au interogat. - Abia au făcut cunoştinţă.
- Acum începe distracţia. - Pot să vin? Aş putea fi de folos.
Duceţi-vă înainte. Vă ajung din urmă.
Te aştept afară.
Ţi-a spus ceva?
Da, am stat de vorbă.
Despre ce? A dat vreo informaţie?
Nu, nu prea.
Ce spui de fapt, omule?
Am ajuns să-l cunosc.
Indiferent pentru ce a fost trimis aici, e nevinovat.
E un om obişnuit. N-o să aibă niciun răspuns pentru ei.
Ai mai spus cuiva asta?
Nu.
Eşti băiat de treabă.
N-o să te frec la melodie cu asta.
N-o să spun nimănui ce mi-ai spus acum.
Dar eşti un amărât de soldat.
Nu-i treaba ta să gândeşti. Treaba ta e să execuţi ordinele.
Nu mai spune nimănui, ai înţeles?
Hai, băieţi. Haideţi!
În colţul albastru...
reprezentând armata Statelor Unite ale Americii
la categoria 97 kg, sergent Farmer!
În colţul roşu...
- Adică tu ai 97 kg? - Da.
Aşa ai scris în descriere?
Categoria 105 kg, sergent Holt.
Băieţi, sper că sunteţi pregătiţi!
Tipul ăsta e uriaş, omule!
Gata, să începem! Luptătorii la centru.
Încercaţi să nu vă omorâţi reciproc.
Tipul ăla e uriaş.
Atingeţi mănuşile şi începeţi.
Haideţi!
Începeţi!
- S-a terminat! - Idiotul naibii!
- Lasă-mă să lupt! - Bine.
Bine, hai.
Cred că e nebun.
Haide.
Ridică naibii mâinile în apărare!
- Luptaţi! - Dă-i naibii şi tu!
- Când vrei tu. - Gata, omule. Nu mai dau.
- Hai, omule. - Gata.
Nu te mai lovesc.
- Loveşte-mă naibii! - Eşti terminat, omule!
Hai, loveşte-mă!
Haide!
Hai, loveşte-mă!
Loveşte-mă, la naiba!
Haide!
Hai, nenorocitule!
Hai odată!
Stai în picioare.
Mergi.
Eşti un scump.
Mergi.
De ce tremură?
I-a scăzut temperatura în timpul interogatoriului.
Ai grijă să nu stea prea comod.
Avem nevoie de el în curând. Lasă-l să facă pe el.
Nu te pot ajuta cu nimic.
Nu-i nimic.
Cum merge?
Binişor, dle.
Nu-mi place că trebuie să-ţi fac asta, Farmer,
dar nu ne putem lipsi de tine două săptămâni chiar acum.
- Ce vreţi să spuneţi, dle? - Îmi pare rău.
Nu am personal suficient.
Ţineţi minte c-am discutat c-o să merg acasă
să-mi văd iubita săptămâna trecută?
- Îmi anulaţi permisia? - Îmi pare rău.
Bine, omule.
Ghazi!
Ce faci? Încetează! Încetează! Ce faci?
Dă-mi drumul! Lasă-mă în pace!
- Dă-mi drumul! Dă-mi drumul! - Nu! Încetează imediat!
Nu mai vreau să trăiesc...
Te las două minute.
Trebuie să-ţi iau cearşaful, ştii?
E cineva?
Cine eşti?
Jack.
Soldat.
- Jack. Jack. Jack. - Ce faci?
Uită-te la mine. Deschide uşa.
Deschide uşa!
Sunt încuiat aici!
Deschide uşa.
Soldat, uită-te la mine! Uită-te la mine!
Sunt încuiat aici!
Nu pot pleca de aici!
Ce vrei să faci?
Ce faci? Încetează!
Scoate-mă de aici!
Ce faci? Încetează! Încetează!
Încetează naibii!
Nu, opreşte-te!
Ridică-te.
Mergi.
Nu te lăsa.
Hai, omule, mergi. Mergi.
Intru eu primul.
În regulă.
- Îi dau eu drumul. - Întoarce-l.
- Îl ţii? - Da.
Gata. Întoarce-te.
Dezbracă-l.
Ce dracu înseamnă asta?
Ce?
Ce-i facem bietului om? Nu mi se pare corect.
- Farmer, termină. - Ce să termin?
Amice, nu face asta.
Ce să nu fac? Să nu apăr un nevinovat?
Du-te dracului!
Să mă duc dracului? Du-te tu, Farmer.
- Încetează! - Dă-te din calea mea, Ramirez.
Ascultă-mă, rahat cu ochi.
Amicul tău a detonat o bombă
şi a ucis 18 civili într-o cafenea.
- Pe naiba! - A recunoscut mai-nainte!
A recunoscut că el a conceput drăcia aia!
Minţi.
Pe bune? Ia întreabă-l, fraierule.
Eşti o ruşine.
Minte, nu-i aşa?
Poate.
Spune-mi că minte.
Ai omorât 18 oameni nevinovaţi?
Nu erau nevinovaţi.
Nu-mi spune...
Nu-mi spune aşa ceva... La naiba!
Trezirea, nenorociţilor!
Chewy!
Trezeşte-te!
Treziţi-vă naibii odată!
În tura mea nu mai doarme nimeni!
Nu dormiţi, nu aţipiţi,
nu vă odihniţi ochii, nici nu clipiţi, lua-v-ar dracu!
Toţi Hajji din cocioaba asta o să stea treji!
M-aţi auzit, jigodiilor?
Bună dimineaţa, jivine ticăloase!
Hai, trezirea toată lumea!
Da! Aşa vă vreau!
E un spectacol nou în oraş!
Ghiciţi cine are bilete!
Voi, jigodiilor!
În primul rând la cel mai bun spectacol din lume!
Bun venit în Paradis!
Sper ca unul dintre voi să mă calce pe nervi!
Sunt cu tine,
Dimineaţa devreme.
Acum sunt cu tine
Până seara târziu.
Eşti în regulă...
Şi eu sunt la fel.
Vom merge împreună mai departe.
Bună.
- Ai venit să preiei schimbul? - Da.
- Asta e zona primejdioasă? - Da.
Dă-ţi jos cămaşa. N-ai vrea ca ăştia să afle cum te cheamă.
- Las-o acolo. - Bine.
Acum ai coborât de pe barcă?
Da. Tu?
Nu.
O să-ţi explic totul. E foarte simplu.
N-am niciun fel de instructaj în poliţie militară.
Nu-ţi face griji.
Să n-ai încrede în nimeni.
Ce faci?
Lasă aparatul foto deoparte, da?
Cum te întorci cu spatele, ăştia te înjunghie în spate.
Gata, hai.
Deci, treaba noastră e să avem grijă că nu face nimeni ce nu are voie.
Practic orice altceva în afară de a sta, a mânca sau a-şi face nevoile.
Dacă te calcă vreunul pe nervi, îi iei privilegiile.
Pătura, hainele sau somnul.
Îmi pare rău. N-am vrut să adorm.
Ţi-am spus eu să dormi? Ţi-am spus să dormi?
Prima lecţie: când deţinutul nu te ascultă,
trebuie să-l obligi s-o facă.
Am o poreclă pentru jigodia asta. Îi spun Şarpe.
Bagă capul acolo, nenorocitule.
Cum miroase?
Am o întrebare pentru tine, jigodie.
Ce caut eu aici? De ce dracu sunt în deşert?
De ce trebuie să fac asta în fiecare zi?
- Sergent. - Jigodie nenorocită.
Încă te mai iubesc.
Te-am iubit mereu.
Ba nu! Din cauza ta!
Din cauza ta, ticălosule. Din cauza ta!
Din cauza ta, dobitocule!
Sergent!
Ai vorbit cu familia ta azi?
Da. Erau la un grătar.
Ai mei aruncă artificii pe plajă.
La mulţi ani de Ziua Independenţei!
Întoarce-te la mine, Jack.
O să mă-ntorc.
Cineva o să dea socoteală pentru asta.
Cui îi pasă? E marfă!
E frumos.
La mulţi ani de Ziua Independenţei!
Lucrurile au început să s mişte mult mai repede după acea seară.
Am putut reîncepe să număr zilele.
AMR: 48 zile Hai, grăbiţi-vă!
Aruncătoarele de grenade n-ai încetat.
AMR: 22 zile Nici coşmarurile.
Dar ne străduiam să facem tot posibilul.
AMR: 9 zile
AMR: 2 zile
Plecarea!
Gata cu porcăria asta.
N-o să-mi fie dor de absolut nimic de aici.
- Să mergem! - La drum!
Haideţi să plecăm!
Farmer, mergem acasă, prietene!
Sunteţi gata, dragilor? Mergem acasă!
Băieţii sunt înarmaţi şi ştiu că mereu
Ne sprijinim reciproc la bine şi la greu.
Hai, loveşte-o!
BUN VENIT ACASĂ, JACK!
- Gata, poţi opri aici. - Parcă ai spus la numărul 325.
Lasă, e bine aici. Mulţumesc.
36,50 $, te rog.
Poftim.
Pun pariu că familia ta abia aşteaptă să te vadă.
Ei cred că vin mâine.
Jack!
AMR până la plecare: 0 zile.
Jack!
Nu plânge...
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Mi-a fost dor de priveliştea asta.
Ce faci?
Te simţi bine, Jack? Ai fost cam tăcut aseară.
- Da, mă simt bine. - Da?
N-a trebuit să omori pe nimeni acolo, nu?
Nu.
Ai împuşcat pe cineva?
- Nu? - Nu.
Mă simt bine, tată.
Asta-i bine.
- Bună dimineaţa, Jack. - Bună dimineaţa.
- Bună dimineaţa.
Incredibil! Fetele sunt deja treze şi gata de plecare.
Nu mâncaţi ceva înainte de plecare?
- Nu mi-e foame, mamă. - Mi-ai văzut telefonul?
Da, uite-l acolo.
Scumpo, i-am zis lui Bob Moore să treacă pe la noi să repare...
Bine. Orice îţi doreşti.
- Orice? - Orice în limitele rezonabilului.
Vrei boxe?
- Nu... - Nu?
Dar staţia asta audio super marfă?
- Ştii ce nu ai? Un laptop. - Bine.
- Da? - Da.
Mă uit să văd de care au.
Bine.
Conform noilor informaţii,
specialiştii încearcă să rezolve problemele de comunicare
cauzate de exploziile solare,
pentru a obţine mai multe informaţii despre sistemul solar,
care să ne ajute să planificăm următoarele expediţii în spaţiu.
Lansarea va avea loc pe 30 decembrie,
în Cape Canaveral, Florida. Bill?
Următoarea noastră poveste e din Abu Ghraib, Irak.
Cel mai important penitenciar de lângă Bagdad.
Închisoarea Abu Ghraib, locul unde Saddam Hussein
a supus deţinuţii unor acte monstruoase de tortură şi crimă,
a devenit ţinta unor fotografii şocante.
Strecurate în afara închisorii, pozele îi prezintă pe soldaţii americani
abuzându-i pe prizonierii irakieni de război.
Michele William e în direct din Washington.
- Michele. - Îi avertizăm pe telespectatori.
Fotografiile sunt scandaloase şi explicite.
Acestea dezvăluie cum soldaţii americani îi abuzează
pe soldaţii irakieni cărora li se trage gluga peste ochi,
sunt dezbrăcaţi şi stivuiţi în piramide umane.
În timp ce soldaţii americani
le zâmbesc, îi înghiontesc şi ţipă la prizonieri.
Obligându-i să bage capul în găleata cu propriile fecale.
Conform surselor, ancheta acestor abuzuri e în plină desfăşurare.
Trebuie să aflăm dacă genul acesta de comportament
a fost avizat de armata SUA
sau au fost gesturile neautorizate a câtorva rebeli.
În orice caz, nu poţi să nu te întrebi: ce fel de om ar face aşa ceva?
După ce liderul mondial în drepturile omului va stabili vinovaţii,
daunele aduse imaginii statului american vor fi devastatoare.
Mulţi americani şi oameni din întreaga lume
vor fi dezgustaţi de ce vor vedea.
În ce-i priveşte pe soldaţi,
urmează să fie stabilite repercusiunile asupra celor implicaţi.
Dar cu siguranţă vor fi drastice.
Traducerea şi adaptarea: Kprice
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania