Toþi copiii cresc mari
în afarã de unu
Cenuºãreasa ºi-a luat zborul,
departe de toate lucrurile urâte ºi mediocre.
Când a aterizat la bal,
s-a trezit împrejmuitã cu impertinenþã de piraþi.
Erau acolo Alf Mason,
atât de urât cã mama lui îl vânduse pe o sticlã de muºcat.
Bill Jukes,
tatuat din cap pânã-n picioare.
ªi cel mai necruþãtor dintre toþi,
Hook, cu ochi albaºtri ca florile de nu-mã-uita,
doar dacã nu-þi spinteca burta
cu cârligul lui de fier în loc de mâna dreaptã,
când ochii i se fãceau roºii.
"Fetiþo," zise Hook, "am venit dupã pantofii tãi de sticlã!"
"Cine eºti tu sã-mi dai ordine ºi sã-mi spui "fetiþo"?"
Na asta! ªi asta! ªi asta!
- Strãpunge-l! - Fiinþa neînsemnatã!
Hook s-a aruncat asupra ei.
ªi ce s-a întâmplat?
Curajoasa Cenuºãreasa a reglat conturile odatã pentru totdeauna
- ...cu revolverul ei. - Un revolver?
Se poate spune cã aventurile extraordinare ale acestor copii
au început
în noaptea în care Nana a lãtrat la fereastrã.
Dar nu era nimic acolo.
Nici o pasãre, nici o frunzã. Aºadar copiii au uitat.
Cãci ceea ce îngrijoreazã un adult n-o sã îngrijoreze niciodatã un copil.
Iubite George, dragã Mary!
Ce cãlãtorie am avut!
Fac baie.
Nu fac baie!
Nu e drept!
Chiar nu era. Dar Nana era cea mai bunã bonã cu patru labe.
Nu, nu te iert.
Nicicând n-a existat o familie mai simplã ºi mai fericitã.
Dl Darling era un bancher care ºtia preþul tuturor lucrurilor,
chiar ºi al unei îmbrãþiºãri.
Dna Darling era cea mai încântãtoare doamnã din Bloomsbury,
cu o gurã uºor zeflemitoare care avea un sãrut pe ea
pe care Wendy nu-l vedea niciodatã,
deºi era chiar acolo, perfect vizibil, în colþul drept al gurii.
Iar câteodatã era ºi mãtuºa Millicent,
care era de pãrere cã un câine ca bonã cobora prestanþa cartierului.
Gata, mai puþinã gãlãgie! Hai sã ne potolim. Nu suntem la fermã.
Bravo, George! Bravo.
- E rândul lui Wendy! - Trebuie sã spunã o poveste.
Cu Cecco, care ºi-a gravat numele pe guvernatorul din Goa.
Cu Noodler, cel cu mâinile de-a-ndoaselea!
- Cerule! - Cu Hook!
- Hook?! - Cãruia i se fac ochii roºii
când te spintecã.
Vai mie, ce educaþie primesc copiii din ziua de azi!
Nu sunt învãþatã deloc, mãtuºã,
dar despre piraþi ºtiu câte ceva.
Ambiþia mea neîmplinitã e sã scriu un roman în trei pãrþi
- ...despre aventurile mele. - Ce aventuri?
Nu le-am trãit încã, dar o sã fie palpitante.
Dar, copilã, romancierele nu sunt bine privite în lumea bunã.
ªi nu e nimic mai greu decât sã mãriþi o romancierã.
- Mãritiº? - Mãritiº...
Dar, mãtuºã, Wendy n-are nici 13 ani.
Vino spre mine, iubito, ca sã te mãsor.
Du-te.
Du-te la mãtuºa ta. ªi stai dreaptã.
Terminaþi!
Întoarce-te.
Da! E exact cum m-am aºteptat.
Wendy are bãrbie de femeie.
N-aþi observat?
Priviþi-i gura.
Acolo, ascuns în colþul din dreapta...
Nu e un sãrut?
- Un sãrut? - Ca sãrutul mamei.
Un sãrut ascuns.
Dar... Pentru ce e?
E pentru cea mai mare aventurã între toate.
Cei ce o gãsesc se furiºeazã pânã în rai ºi înapoi.
Ce sã gãseascã?
Pe cel cãruia îi e destinat sãrutul.
Wendy a mea...
Femeie.
Aproape.
Trebuie sã petreacã mai puþin timp cu fraþii ei ºi mai mult cu mine.
Trebuie sã aibã camera ei.
O camerã de domniºoarã.
Fata unui funcþionar nu poate spera
sã se mãrite mai bine ca cea a unui director.
Trebuie sã te duci la mai multe petreceri,
sã faci conversaþie cu superiorii de la bancã.
E la modã sã fii spiritual.
Spiritual...
Dar nu era nici urmã de vreun trup.
Cãci nici unul nu cãzuse.
Cu siguranþã visase.
Dacã asta eºti tu, în pat,
atunci ce e ãsta?
Un bãiat.
Dra Fulsom, scandalizatã, îi trimise o scrisoare dlui Darling
ce stabilea noi norme de pudoare, chiar ºi pentru ea.
Da, drã.
Dl Darling exersase conversaþia mãruntã toatã dupã-amiaza.
Frumoasã vreme avem...
ªi ºansa i s-a ivit.
Sir Edward Quiller Couch, preºedintele bãncii,
era un om cãruia îi plãcea conversaþia,
aproape la fel de mult ca un bilanþ contabil.
Wendy umbla ca o condamnatã.
Când...
Soarta!
Scrisoarea!
Stai! Opreºte-te!
- Wendy, aºteaptã! - Vino înapoi!
Vai, ce cravatã superbã!
Aºteaptã!
Tu de-acolo! Opreºte-te!
Wendy!
Nana, vino înapoi!
Economie de 200 de lire...
E o investiþie chibzuitã?
Întocmai.
Eu...
O, e...
Tu de-acolo! Stai!
Aºteaptã!
Opreºte-te! Aºteaptã!
Eu... E...
Tatã!
Pot explica!
Nu!
Am fost umilit!
- Dar, tatã... - Nu!
Copiii trebuie sã-mi ºtie de fricã ºi adulþii sã mã respecte!
Altfel ajungem în stradã!
- Nu aºa tare! - Ne aud vecinii.
Sã ne-audã! Sã afle toatã lumea!
Ãsta nu e bonã!
E un câine!
Mâine îþi începi instruirea cu mãtuºa Millicent.
E timpul sã te maturizezi!
Mamã!
Ne poate face ceva rãu dupã ce se aprind luminile de noapte?
Nu, scumpule.
Sunt ochii pe care o mamã îi lasã în urmã ca sã-i pãzeascã copiii.
Mamã, chiar trebuie sã te duci la petrecere?
Da, mamã, nu trebuie sã te duci. Tata se poate duce singur.
Singur?
Tatãl vostru e un om curajos.
Dar o sã aibã nevoie de sãrutul special ca sã dea ochii cu colegii.
Tata? Curajos?
Sunt multe feluri de curaj.
Curajul de a te gândi la alþii înainte de a te gândi la tine.
Tatãl vostru n-a vânturat niciodatã o sabie,
nici n-a tras cu vreun pistol, slavã cerului!
Dar a fãcut multe sacrificii pentru familia lui
ºi a pus deoparte multe vise.
Unde le-a pus?
Într-un sertar.
ªi uneori, noaptea târziu, le scoatem de acolo ºi le admirãm.
Dar devine din ce în ce mai greu sã închizi sertarul.
El o face.
De aceea e curajos.
ªi nu uita, nu toþi norii aduc ploaia.
Nu, ninge. O sã rãcim de moarte.
Mai bine moartea decât bârfa.
O sã intri în sala aia cu capul sus.
RÃZBOIUL LUMILOR
Unu. Doi.
Trei!
Vino încoace!
Te-am prins!
Bãiete, de ce plângi?
Poþi sã zbori!
- Cum te cheamã? - Da' pe tine?
Wendy Moira Angela Darling.
Peter... Pan.
Unde locuieºti?
A doua pe dreapta ºi drept înainte pânã dimineaþã.
- Aºa scrie pe scrisori? - Nu primesc scrisori.
- Dar primeºte mama ta. - N-am mamã.
Nu-i de mirare cã plângeai.
Nu plângeam din cauza mamelor!
Plângeam pentru cã nu pot sã fac umbra sã stea cu mine.
ªi nu plângeam!
Aº putea sã þi-o cos.
S-ar putea sã doarã un pic.
Pot împrumuta cuþitul tãu?
Mulþumesc.
Mãi, cã deºtept mai sunt!
Sigur, eu n-am fãcut nimic.
Ba ceva ceva ai fãcut.
Ceva ceva?
Noapte bunã.
Wendy...
O fatã face cât 20 de bãieþi.
Chiar crezi asta?
Trãiesc cu bãieþi, cu bãieþii pierduþi.
Bine le zice.
Cine sunt?
Copii care cad din cãrucioare când bona e neatentã.
Dacã nu sunt ceruþi în 7 zile, sunt trimiºi în Neverland.
- Sunt ºi fete? - Fetele-s prea deºtepte
ca sã cadã.
Peter, vorbeºti absolut adorabil despre fete.
Aº vrea sã-þi dãruiesc
un sãrut.
Nu ºtii ce e un sãrut?
O sã ºtiu când îmi dai unul.
Bãnuiesc cã ar trebui sã-þi dau ºi eu unul.
Dacã vrei...
Mulþumesc.
- Câþi ani ai, Peter? - Sunt destul de mic.
Nu ºtii?
Am fugit de-acasã.
Într-o noapte i-am auzit pe ai mei vorbind
despre ce urma sã devin când creºteam mare.
Aºa cã am fugit în Grãdinile Kensington
ºi am întâlnit-o pe Tink.
Pe Tink?
Tinkerbell. E zâna mea.
Dar nu existã zâ...
Nu spune asta. De fiecare datã când cineva spune asta,
o zânã moare undeva.
ªi n-o s-o mai gãsesc, dacã moare.
Doar nu spui cã e o zânã în camera asta.
Venim sã ascultãm poveºtile.
Îmi place cea cu prinþul care n-o gãsea pe doamna
- ...cu pantofi de sticlã. - Cenuºãreasa.
Peter, a gãsit-o ºi au...
ªi au
trãit fericiþi pânã la adânci bãtrâneþi.
ªtiam eu.
Peter...
Aº vrea sã-þi dãruiesc
un
Degetar.
Ce e ãla?
Tink!
Tink! Nu!
Nu e foarte politicoasã.
Zice cã dacã încerci sã-mi mai dai vreun degetar,
te omoarã.
ªi eu care credeam cã zânele sunt încântãtoare.
Peter! Nu pleca.
Trebuie sã le spun celorlalþi de Cenuºãreasa.
ªtiu multe poveºti pe care le-aº putea spune bãieþilor.
Vino cu mine.
- Nu pot sã zbor. - Te învãþ eu.
Te învãþ eu sã cãlãreºti vânturile înapoi ºi plecãm.
Pot veni ºi John ºi Michael?
Michael!
Michael! John!
- John! - N-am fãcut-o.
E un bãiat aici care o sã ne înveþe sã zburãm.
Insulþi raþiunea, dle.
- Mi-ar plãcea s-o insult cu tine. - Gândeºte-te la lucruri plãcute.
ªi ele te ridicã în aer.
E uºor.
Am înþeles! Am înþeles!
Sãbii! Pumnale!
- Napoleon! - Înapoi!
John!
Wendy! Uitã-te la mine!
Budincã, plãcinte din noroi, îngheþatã! Sã nu mai fac niciodatã baie!
Michael!
Veniþi cu mine.
Veniþi cu mine în Neverland.
ªi mama?
Tata?
Nana?
- Sunt sirene. - Sirene?
- Indieni! - Indieni?
- Piraþi. - Piraþi?!
John, aºteaptã-mã!
V-o prezint pe soþia mea...
Mary.
Mary...
- Încântat. - Mulþumesc, sir Edward.
Uitã-i, Wendy.
Uitã-i pe toþi.
Vino cu mine unde nu va trebui
sã mai ai grija lucrurilor adulþilor niciodatã.
Ce e?! Ce s-a întâmplat?!
Niciodatã e îngrozitor de mult timp.
Ar fi minunat sã spun cã au ajuns în camera copiilor la timp.
Dar atunci n-ar mai fi nici o poveste.
- Lasã, mulþumesc. - Eºti plin de pãr de câine!
Bunã, bãtrâne.
Bunã seara.
Mulþumesc!
Mai sus!
Tu cine eºti?
John.
John...
Þine-te de ãsta.
Cu amândouã mâinile.
Zi mai departe.
Michael, þine-te de glezna mea.
Wendy, þine-te de glezna mea!
Orice s-ar întâmpla, nu vã daþi drumul!!!
Neverland...
Pasãre împieliþatã!
Cãpitane...
Cãpitane, când fãceam de cart cu ochii-n patru,
am observat cã era iarnã pe mare ºi primãvarã pe uscat.
Mi-am zis: "E cam devreme sã fi venit primãvara.
Primãvara vine abia la ora 15,00".
Uitã-te ºi tu la ceas, cãpitane, ºi zi tu...
Visam, Smee.
Pe Pan.
Pe Pan, cãpitane?
ªi în vis,
eram un flãcãu mãrinimos,
foarte iertãtor.
I-am mulþumit lui Pan cã mi-a tãiat mâna
ºi cã mi-a dat acest cârlig minunat
cu care sã spintec ºi sã rup gâturi
ºi pentru alte folosinþe de-astea obiºnuite,
cum ar fi pieptãnatul pãrului.
Deci Pan þi-a fãcut o favoare?
O favoare?
Mi-a aruncat mâna la un crocodil.
Fiarei i-a plãcut atât de mult cã de atunci mã urmãreºte necontenit,
lingându-se pe bot cu gândul la restul.
Asta e favoare dupã tine?!
Nu, nu, nu.
Mulþumesc.
Mulþumesc lui Lucifer cã fiara a înghiþit un ceas.
Dacã n-auzeam ticãitul, m-ar fi prins pânã acum.
De ce m-ai trezit, Smee?
Cum am spus, cãpitane, gheaþa s-a topit.
A ieºit soarele. ªi toate florile au înmugurit.
S-a întors.
Corabie cu 40 de tunuri.
Cred cã atinge 12 noduri cu toate pânzele sus.
Noodler, cu mâinile de-a-ndoaselea.
Bill Jukes, tatuat din cap pânã-n picioare!
Hook!
Hai sã ne uitãm mai de-aproape.
Peter!
Fiþi atenþi!
Pãlãria mea!
Smee Urâtul. Grasul de Smee Urâtul.
Eclipsã de soare.
Întuneric aici. Daþi-mi drumul afarã.
Nu vãd.
Întuneric aici.
Lumânare. Vreau o lumânare.
Ajutor!
Ajutor! Alo!
Adu tunul lung.
Foc!
Ajutor! Ajutor!
Tink, gãseºte-o pe Wendy. Lasã restul în seama mea.
Wendy.
Cãpitane Hook!
Pan!
- Nu-l pierdeþi! - Nu mã poþi prinde!
- Aici sunt! - Foc!
Cade!
Michael? Eºti împuºcat?!
N-am verificat încã. Dar e ceva mai rãu.
Ce poate fi mai rãu?!
N-am gânduri foarte plãcute!
Gânduri plãcute! Gânduri plãcute!
Ce-ar face mama ºi tata?
Napoleon!
Drãcie! Reîncãrcaþi tunul! Repede!
Sã reîncãrcãm tunul? Dar, cãpitane, a plecat.
Mai aveþi alte sugestii?
Cercetaþi jungla! Aduceþi-mi copiii ãia!
- Ce e? - O pasãre albã mare.
Urâtã, pe deasupra.
Dã-mi mie! Lasã-mã sã vãd!
Când Peter nu e aici, eu comand!
Eu mã uit prin ochean.
Se apropie.
Dumnezeule, am orbit! Sunt orb!
- "Am orbit! Sunt orb!" - "Sunt orb!"
- Bunã, Tink. Unde e Peter? - Bunã, Tink.
M-a orbit!
- Bunã, Tink. - Bunã, Tink.
Mai ai veºti despre Cenuºãreasa?
Tinkerbell nu era întotdeauna rea. Câteodatã era bunãtatea întruchipatã.
Dar zânele sunt aºa mici cã n-au loc decât pentru un sentiment pe rând.
Tink zice cã pasãrea este o... Wendy.
ªi Peter vrea ca noi sã...
O, Peter!
S-o doborâm.
Astea sunt ordinele. Doborâþi pasãrea Wendy.
Sunteþi gata?
Þintiþi!
Foc!
Trei!
Doi!
Unu!
Am nimerit-o.
Am nimerit-o!
Asta nu e pasãre.
E o doamnã.
ªi Tootles...
Tootles a omorât-o.
M-am întors! Veºti bune! ªtiu ce s-a întâmplat cu Cenuºãreasa.
I-a învins pe piraþi. S-au înjunghiat, tãiat, torturat, au sângerat
ºi au trãit fericiþi pânã la adânci bãtrâneþi.
E o uºurare, recunosc.
Am veºti ºi mai bune! V-am adus-o pe cea care ne-a spus de Cenuºãreasa.
O sã ne zicã poveºti! E...
Moartã.
- Tragic. - Cumplit.
Dar a þintit bine.
A cui e sãgeata?
A mea, Peter.
Trage, Peter. Drept în inimã.
Wendy trãieºte!
E sãrutul meu.
Sãrutul meu a salvat-o.
Îmi amintesc de sãruturi. Lasã-mã sã vãd.
Da, e un sãrut.
Puternic lucru...
Hai s-o ducem în casã.
Mâinile.
Sunt cam murdare. Trebuie sã rãmânã aici ºi sã moarã.
- Nu! - Cum m-am putut gândi la aºa ceva?
Ce prostie! Îmi pare rãu.
O sã facem o casã în jurul ei.
Genial!
- Cu coº ºi ciocãnaº! - Perfect!
- Cu ferestre! - Ceva din care sã priveascã afarã.
Tink a fãcut-o.
Tinkerbell!
Tu ai fãcut-o, Tink?
Aleluia! Aleluia!
Atunci nu mai sunt prietenul tãu.
Prima impresie e foarte, foarte importantã.
Uitaþi-o. Fiþi adorabili.
Domniþã Wendy,
pentru tine am fãcut aceastã casã.
- Cu ciocãnaº. - ªi coº.
Unu, doi, trei...
Te rugãm, fii mama noastrã!
Ei bine, e de-a dreptul fascinant.
Dar vedeþi voi, n-am deloc experienþã.
- Spui poveºti? - Da.
Atunci eºti perfectã.
Prea bine. Am sã mã strãduiesc.
- Slightly. Îmi pare bine. - Nibs. Îmi pare rãu de eºarfã.
Trebuie sã fim prudenþi. Sunt personaje urâte pe-aici.
Dacã Hook ne gãseºte, ne spintecã!
- E îngrozitor! - Pentru asta trãim!
- Dar eu... - E timpul sã-l întâlneºti pe tata, mamã.
Abia aºtept sã fiu fiul tãu.
Bun venit, mamã!
Disciplinã... În asta cred taþii.
Trebuie sã baþi imediat copiii
înainte sã încerce sã te omoare din nou.
De fapt, noi ar trebui sã-i omorâm.
Peter!
Tatã!
Sunt de acord cã sunt absolut cumpliþi,
dar dacã-i omori, o sã se creadã importanþi.
- Foarte! - ªi unici.
Sugerez ceva
mult mai cumplit.
Doctorii.
E cel mai înfiorãtor ºi scârbos lucru.
Genul lipicios ºi dulce.
Omoarã-ne! Omoarã-ne, te rugãm!
Cel mai mic întâi.
Michael?
Michael.
John!
- Fraþii mei! - Cine?
Se aude mai tare din piatra asta.
Cât de ciudat!
Gânduri plãcute! Gânduri plãcute!
Sãbii! Pumnale! Napoleon!
Ce umilitor!
John, e ceva mai rãu.
Prinþesã Tiger Lily...
Îl cãutãm, ca întotdeauna,
pe Peter Pan ºi ascunzãtoarea lui secretã.
Din fericire, douã cunoºtinþe de-ale lui
au fost vãzute cãzând în partea asta a junglei.
I-ai vãzut?
Zice: "Îmi pare rãu, dar nu".
Cârligul meu crede cã i-ai vãzut, prinþesã.
Dã-i drumul sãlbaticei, tu...
Tu... Tu, sãlbaticule!
Sirenele nu sunt ca în cãrþile de poveºti.
Sunt creaturi întunecate, în legãturã cu toate lucrurile misterioase.
Dacã Hook i-ar fi capturat pe fraþii lui Wendy,
sirenele ar fi ºtiut.
Ce drãguþ!
Nu sunt drãguþe?
Te îneacã drãguþele, dacã te apropii prea tare.
Hook îi are pe fraþii tãi
la Castelul Negru.
Ca toate atacurile-surprizã,
trebuie dus
fãrã scrupule.
Puneþi copiii pe stâncã.
Îmi pare rãu, Alteþã. Mai aveþi ceva de spus?
Rugaþi-vã pentru viaþa voastrã.
Domnilor!
Eu ºi fraþii mei suntem domni englezi.
Domnii englezi nu implorã!
Vã rog!
Vã rog! Vã rog, nu ne omorâþi!
- Nici pe mine, vã rog! - N-am fãcut niciodatã nimic.
E rece!
Rece!
- Ajutor! - Hai...
Vino-le în ajutor...
ªi-atunci am sã te împuºc cu toate intenþiile tale nobile cu tot.
Am luat astea.
ªtii s-o foloseºti?
Promite-mi un lucru.
Pe Hook mi-l laºi mie.
Îþi promit.
- Aºteaptã aici semnalul meu. - Aici?!
Peter!
Astfel Wendy a vãzut pentru prima datã personajul sinistru din poveºtile ei.
I-a vãzut ochii pãtrunzãtori ºi n-a fost înfricoºatã,
ci hipnotizatã.
Dle Smee!
Tu eºti, cãpitane?
Pucioasã ºi fiere, omule! Ce crezi cã faci?
Pãi am legat copiii, aºa cum ai spus.
Elibereazã-i!
Sã-i eliberez?
ªi capcana ta?
Elibereazã-i sau bag cârligul în tine!
Nu ºtiu ce vrea cu ei. Sunt un mare idiot!
Trage lanþurile. Dã-le drumul.
ªi ia-þi pisica.
- Dle Smee! - Da, cãpitane.
- A apãrut? - Nu, cãpitane.
Unde sunt copiii?
E în regulã, cãpitane. Le-am dat drumul.
- Ce? - Le-am dat drumul.
Le-ai... dat... drumul!
Dle Smee!
Cine eºti, strãine?
James Hook.
Cãpitan pe Cap-de-Mort.
Dacã tu eºti Hook,
atunci eu cine sunt?
Eºti un cod.
Spune-mi, Hook. Mai ai vreun nume?
Da.
- Legumã? - Nu.
- Mineral? - Nu.
- Animal? - Da.
- Bãrbat? - Nu!
- Bãiat? - Da!
- Bãiat obiºnuit? - Nu!
Bãiat minunat?
- Da! Te dai bãtut? - Da!
- Sunt... - De domeniul trecutului.
Peter, ai grijã!
Uite-l!
E slujba ta de înmormântare, bãiete.
- Eºti gata s-o pierzi ºi pe cealaltã? - Nu ºi de data asta.
Fetiþo...
Cine eºti tu sã-mi spui "fetiþo"?
- Deschide poarta! - Împinge, Michael.
Ursuleþul!
În locul tãu, m-aº da bãtut.
În locul tãu,
aº fi urât.
Sunteþi gata?
Foc!
Luaþi barca!
Întoarceþi barca!
Întoarceþi-o!
Iar acum, Peter Pan,
o sã mori.
Sã mor ar fi o aventurã foarte mare.
O, nu...
Împuºcaþi-l!
Tu...!
Smee!
E cam tragic, nu credeþi?
Rãzboinicul e rãnit.
Ea invocã spiritul vulturului cã sã-l vindece pe rãzboinic.
E atât de impresionant.
Rãzboinicul e tãmãduit.
Peter?
Cumplitã zi.
ªi-a gãsit o...
Wendy?
ªi Hook e singur.
ªi eu.
ªi tu?
Izgonitã? Ce câine!
Cred cã noi doi
ar trebui sã vorbim.
Wendy...
Doar ne prefacem, nu?
Cã eu ºi cu tine suntem...
Da.
Wendy...
Vezi tu, aº pãrea foarte bãtrân, dacã aº fi un tatã adevãrat.
Peter...
Care sunt sentimentele tale adevãrate?
Sentimente?
Ce simþi?
Fericire? Tristeþe?
- Gelozie? - Gelozie? Tink.
- Mânie? - Mânie...
Hook.
Dragoste?
- Dragoste? - Dragoste.
N-am auzit niciodatã de ea.
Eu cred cã ai auzit, Peter.
Îndrãznesc sã spun cã ai ºi simþit-o
pentru ceva
sau cineva.
Niciodatã!
ªi sã aud de ea mã jigneºte.
Peter...
De ce strici tot? Ne simþim bine, nu?
Te-am învãþat sã lupþi ºi sã zbori.
Ce altceva ar mai putea fi?
- Sunt atât de multe... - Ce?!
Ce altceva mai e?
Nu ºtiu. Cred cã devine mai limpede când creºti mare.
Nu vreau sã cresc! Nu poþi sã mã faci! O sã te izgonesc ca pe Tinkerbell.
N-o sã mã las izgonitã!
Atunci du-te acasã ºi creºti mare!
ªi ia-þi sentimentele cu tine!
Peter! Vino înapoi!
Peter!
Peter nu vroia ca Wendy sã plece.
Mai vizitã o datã casa lui Wendy
ca sã vadã dacã dl ºi dna Darling închiseserã fereastra.
Dar, ca ºi înainte,
o vãzu pe dna Darling în scaunul ei, lângã fereastrã,
cu ochii obosiþi de atâta cãutat pe cer.
Wendy...
N-o putem avea amândoi, dnã.
John?
Michael? Wendy?
Fereastra e închisã!
George, ajutã-mã!
- Ce e? S-au întors?! - Fereastra e închisã!
Trebuie sã fie mereu deschisã pentru ei!
Mereu!
Nu s-au întors.
Bun venit!
El l-a scris.
Wendy Darling.
Muscat, drã?
Sunt micã.
Rom, atunci?
Nu, mulþumesc.
Mi s-a spus cã ai fugit de acasã.
N-am luat-o niciodatã aºa.
Dar bãnuiesc cã asta am fãcut.
Ce minunat!
Pãrinþii mei vroiau sã cresc mare.
Maturizarea e o treabã atât de barbarã,
plinã de neplãceri
ºi coºuri.
Era mai simplu când eram micã.
Apoi încep necazurile.
Apar sentimentele...
Pan e foarte norocos cã îl lasã rece.
Da, da... Nu poate iubi.
Face parte din misterul existenþei sale.
Trabuc?
Gata, gata...
Nu e nevoie sã fie aºa.
Þi-ai dorit vreodatã sã fii pirat, inimioara mea?
M-am gândit odatã sã-mi spun
Jill Mânã-Roºie.
Ce nume minunat! Aºa o sã-þi spunem, dacã ni te alãturi.
Dar ce sarcini aº avea? Nu-mi puteþi cere sã jefuiesc.
Spui
cumva
poveºti?
ªi au trãit toþi fericiþi
pânã la
adânci bãtrâneþi.
Bravo!
Îmi acorzi un rãgaz ca sã cântãresc oferta ta generoasã?
Fireºte! Trebuie s-o faci.
Flãcãii mei o sã te ducã înapoi unde te-au gãsit.
Nimeni din echipajul meu n-o sã te urmãreascã. Jur.
Noua mea obsesie eºti tu,
nu dragul de Peter Pan sau pe unde se aflã.
Ce-ar zice mama, dacã aº deveni pirat?
Pânã când ne-om revedea.
Ce-ar zice mama, dacã ar deveni pirat?
Dar cu cât Wendy se gândea mai mult la mama ei,
cu atât mai puþine îºi amintea.
- John... - Nu fãceam nimic.
- John! - Da?
Cum îl cheamã pe tatãl tãu?
Pe tatãl meu? Peter.
- Tatã! - Da, Peter!
Michael, cine e mama ta?
El a primit-o pe cea uºoarã.
Tu eºti mama mea, Wendy.
ªi nu e nemaipomenitã?
E un pirat nou pe Cap-de-Mort.
Sirenele spun cã se numeºte Jill Mânã-Roºie.
Încã o aventurã, bãieþi! Haideþi!
Jill Mânã-Roºie?! Pare înfricoºãtoare!
Înfricoºãtoare? E doar o povestitoare.
Doar o povestitoare?
Jill Mânã-Roºie ar putea fi o spadasinã neînfricatã.
O fatã ca ea?
Neînfricatã sau nu, o s-o strãpung oricum!
Atunci pregãteºte-te, Peter Pan.
Cãci eu sunt Jill Mânã-Roºie.
- Mamã... - Wendy?
E adevãrat, John.
Sora ta a fost invitatã sã ia parte la piraterie.
Dar, mamã, Hook e un duºman.
ªi un ticãlos.
Dimpotrivã.
Îl gãsesc pe cãpitanul Hook un om plin de sentimente.
Mama ºi tata se ceartã iar.
Dle, eºti grosolan ºi cu lipsuri.
Ce-mi lipseºte?
Eºti doar un bãieþel.
Chiar te faci pirat, mamã?
Nu.
Mergem acasã.
- Acasã? - Plecãm din Neverland?
- Nu poþi! - Nu vrem!
Trebuie.
Ne-am uitat pãrinþii.
Trebuie sã plecãm imediat
pânã nu suntem ºi noi uitaþi la rândul nostru.
Mi-am uitat
pãrinþii.
Trebuie sã plecãm.
Dacã vreþi.
"Dacã vreþi"?
Dacã vreþi!
Ucide! Ucide! Ucide!
Stai liniºtitã, draga mea.
Cu Pan mort
o sã fim amândoi liberi.
Aþi putea dormi în camera copiilor!
Am vorbit cu o zânã sã vã conducã.
Peter...
Noi am stat de vorbã.
Dacã te-ai întoarce cu noi?
- Putem pleca, Peter? - Te rugãm, Peter.
Dacã vreþi.
Luaþi-vã lucrurile.
ªi tu, Peter.
O sã mã trimitã la ºcoalã?
- Da. - Dupã aceea într-un birou?
Bãnuiesc.
Curând o sã fiu bãrbat.
Nu poþi sã mã prinzi ºi sã mã faci bãrbat!
Peter.
Vreau sã fiu bãiat ºi sã mã distrez pentru totdeauna!
Aºa spui, dar cred cã asta e cea mai mare prefãcãtorie a ta.
Pa, pa!
Nu existã zâne.
Nu-þi uita doctoria.
Surprizã!
O nouã erã începe.
Luaþi-i.
Nici o doctorie. Nu vreau sã iau nici o doc...
Nu...
De fricã sã nu fie prins de viu,
Hook avea în permanenþã asupra lui o otravã cumplitã
ce picura când lãcrima din ochii lui înroºiþi.
Nu...
Era un amestec de rãutate, gelozie ºi dezamãgire.
Era instantaneu fatalã ºi fãrã antidot.
Nu dormeam!
Wendy?
Wendy, eºti acolo?
Tink...
Mi-ai bãut doctoria!
Tinkerbell?
Tink...
De ce þi se stinge lumina?
Tink, de ce eºti aºa rece?
Nu te rãci, Tink. Nu te rãci.
Vino înapoi, te rog.
Te rog, Tink, nu mã pãrãsi.
Iartã-mã, Tink. Îmi pare rãu.
Îmi pare atât de rãu. Te rog, iartã-mã.
Tink!
E încã loc pentru un povestitor.
Prefer sã mor.
- Pãcat. - Cãpitane, uitã-te la cer.
ªi la apã.
Cred cã Pan a murit.
- Imposibil! - Nu...
Nu...
Mateloþi, jos pãlãriile!
Un moment de liniºte
pentru duºmanul nostru cãzut,
Peter Pan.
Ridicãm pânzele în zori!
Cred în zâne. Cred. Cred.
- Nu, nu, nu! - Ajutor!
Fetiþele mereu primele.
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne. Cred. Cred.
Cred în zâne.
- Ce? - Cred în zâne!
Cred în zâne.
Cred în zâne!
- Cred. - Cred în zâne.
Cred în zâne!
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne!
Cred. Cred. Cred în...
Încetaþi trãncãneala sau vã strãpung!
"Cred în zâne! Cred! Cred!"
Cred în zâne! Cred! Cred!
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne.
- Cred. - Cred.
Cred în zâne.
Cred! Cred!
Cred în zâne!
Cred! Cred!
Cred în zâne! Cred! Cred!
Cred în zâne!
Cred! Cred!
Cred în zâne!
Cred! Cred!
Cred în zâne. Cred! Cred!
Cred în zâne!
Cred! Cred!
Cred în zâne.
Cred în zâne!
Cred în zâne.
Cred în zâne!
Cred în zâne.
Cred în zâne!
Cre...
O, Tink, trãieºti! O, Tink!
Trãieºti! Trãieºti!
Cred! Cred!
Cred în zâne! Cred! Cred!
Cred în zâne!
Trãieºte!
E Hook sau eu de data asta.
De ce existã?
Ce e?!
Mai vreau sã aud o poveste înainte sã mori. Povestea lui Peter Pan.
- A fost odatã... - A fost odatã...
Brutelor, Jill Mânã-Roºie o sã ne spunã o poveste!
...un bãiat pe nume Peter Pan care s-a hotãrât sã nu creascã mare.
Sari peste prolog.
Aºa cã ºi-a luat zborul spre Neverland, unde sunt piraþii.
Era vreunul Noodler?
- Da. - Ai auzit, cãpitane?
Sunt în poveste!
Cât trebuie sã se fi distrat!
Da...
Numai cã se simþea cam singur.
Singur?
Avea nevoie de o Wendy.
ªi eu am nevoie de o Wendy.
Foarte palpitant. Doi morþi deja.
De ce de o Wendy?
Îi plãceau poveºtile mele.
Ce poveºti?
Cenuºãreasa,
Albã ca Zãpada,
- ...Frumoasa din pãdurea adormitã. - Poveºti de dragoste?
Aventuri în care binele învinge rãul.
Toate se terminã cu un sãrut.
Un sãrut...
Deci are sentimente.
Are sentimente faþã de tine.
Ea i-a spus poveºti. El a învãþat-o sã zboare.
Cum?
Te gândeºti la lucruri plãcute. Te ridicã în aer.
Eu n-am gânduri plãcute.
Asta te coboarã.
Cum altfel?
Las-o în pace!
Ai nevoie de pulbere de zânã!
Michael!
ªi Pan? Gândurile neplãcute o sã-l aducã jos?
El n-are gânduri neplãcute.
Dar dacã Wendy ar pãºi pe scândurã?!
Da!
Scândura! Scândura!
Scândura! Scândura! Scândura!
ªtii, îmi pare sincer nespus de rãu.
Ironia...
Vine dupã Hook
ºi se alege cu o povestitoare.
Nu!
Ai auzit-o lovind apa? Cã eu n-am auzit-o.
Fiara a înghiþit-o cu totul.
La tribord!
Mai vrea, cãpitane!
Atunci sã-i mai dãm.
Mutaþi scândura!
Nu!
Liniºte, progeniturã netrebnicã!
Îþi arãt eu drumul spre moarte.
Sus pe pânze! Vânaþi-l!
Miºcaþi-vã, netrebnicilor!
Ce s-a auzit?!
E aici, cãpitane!
Diavole! Demonule! Fiarã blestematã!
Þi-a sunat ceasul!
Aºadar...
Peter Pan.
Asta e mâna ta.
Da, James Hook.
Tânãr mândru ºi obraznic,
pregãteºte-te sã-þi vezi sfârºitul!
La luptã!
Lãsaþi-l!
E al meu.
Acum!
Poftim, ia-l. Oricum n-am vrut niciodatã sã fiu pirat.
O sã-mi petrec restul vieþii fãcând fapte bune.
L-am prins!
Ticãlosule! Stricã-Tot!
Desfrânatule!
E Hook! Zboarã!
ªi îi place!
Vrei sã zbori? Hai sã zburãm!
Nu e rãu, pentru un bãtrân.
ªtiu ce eºti!
Sunt cel mai bun vreodatã!
Eºti o tragedie!
Eu? Tragic?
Te pãrãsea, Pan.
Wendy a ta
te pãrãsea.
De ce ar sta?
Ce ai de oferit?
Eºti incomplet.
Preferã sã creascã mare decât sã stea cu tine!
Hai sã aruncãm o privire în viitor.
Ce-mi vãd ochii?
E preafrumoasa Wendy.
E în camera copiilor.
Fereastra e închisã.
O s-o deschid!
- Mã tem cã e zãvorâtã. - O s-o strig.
- Nu te aude. - Nu.
- Nu te vede. - Wendy!
- Te-a uitat de tot. - Terminã! Te rog, terminã!
ªi ce-mi mai vãd ochii?
E altcineva în locul tãu.
Se numeºte
soþ.
Mori singur.
Neiubit.
Neiubit...
Exact ca mine.
Nu!
Liniºte, toatã lumea,
ca Wendy sã-ºi ia rãmas bun.
Peter...
Îmi pare rãu, trebuie sã cresc mare.
Dar
ãsta e al tãu.
E doar un degetar.
Cât de tipic unei fete!
Te rog, frumoasa mea.
Dã-i lui Peter Pan nepreþuitul tãu degetar.
Ãsta e al tãu.
ªi va fi al tãu întotdeauna.
Ãla nu era un degetar.
Era sãrutul ei ascuns.
Pregãtiþi-vã, flãcãi.
E lucru puternic!
Pan...
Eºti roz tot!
Scurta-mi-aº infinitivele!
Am câºtigat!
Eu am câºtigat!
Tu eºti bãtrân.
Dar am câºtigat!
Bãtrân.
ªi singur.
Singur.
Nu!
Am câºtigat! Am câºtigat! Sunt...
Terminat.
Gânduri plãcute...
Spintecãri! Ucideri! Sufocãri! Avocaþi! Dentiºti!
Bãtrân! Singur! Terminat!
Torturã ºi durere! Puroi! Sânge! Sânge de copii! De cãþeluºi!
- Boli! Râie! - Bãtrân! Singur! Terminat!
Pisoiaºi traºi în þeapã!
Nu! Pãianjeni, gândaci, ºerpi...
Moarte albã. Moarte neagrã! Orice moarte! O ceaºcã de ceai!
Bãtrân! Singur! Terminat!
- Bãtrân, singur... - Terminat.
Terminat.
Pucioasã ºi fiere!
Liniºte, câinilor!
Sau dau cu ancora în voi.
Am câºtigat! Am câºtigat!
- Sunteþi gata de lansare la apã? - Da, cãpitane!
Cã deºtept mai eºti!
Mamã...
Nana...
Sã-i dãm vestea uºurel.
O, Nana...
Am visat cã micuþii mei s-au întors.
Am visat cã dormeau
în paturile lor.
Dar n-o sã se întoarcã niciodatã.
Nu înþelegeau cum de nu-i vãzuse.
Dar vedeþi voi,
îi vãzuse în pat de atâtea ori în visele ei,
încât credea cã ºi acesta era tot un vis ce zãbovea.
Bunã, mamã. Chiar suntem noi.
- Michael. - John.
- Wendy. - Ne-am întors.
George, vino repede!
Vin! Ce e?
Ne-am întors, tatã.
Þi-a fost dor de noi?
V-aþi întors.
Bine.
Excelent.
Bravo.
Îngeraºul meu...
Sigur cã mi-a fost dor de voi.
Bun, bãieþi. Dupã mine. Nu puneþi mâna pe tapet. Intraþi.
Ca sã vezi ce chestie! Aceºti tineri domni spun cã...
V-aþi întors.
Mamã, tatã, aº vrea sã vã fac cunoºtinþã cu bãieþii pierduþi.
- Bunã. - Pãlãriile!
Pot sã-i þin?
Ei bine...
Pãi...
Cheltuiala...
Gândeºte-te la vecini.
Dã-i naibii de vecini!
ªi de cheltuialã!
Bun venit în familie, bãieþi!
Mulþumim.
Asta o sã ajute cu cheltuiala?
Vrea cineva sã cãlãreascã poneiul?
- Eu sunt Tootles. - Tootles Darling.
- Eu sunt Curly. - Curly Darling.
ªi pe tine cum te cheamã?
Nibs. Eu planific bãtãliile.
Ai vrea o mamã, Nibs?
Da.
- Ce e, copile? - N-am gãsit casa.
ªi acum toatã lumea are o mamã
în afarã de mine.
Te cheamã Slightly?
Da.
Atunci eu sunt mama ta.
De unde ºtii?
O simt în mãduva oaselor.
Mamã!
George! Mary! Am un fiu!
Nici cã se putea ceva mai încântãtor,
doar cã nu era nimeni care sã vadã...
Doar un copil neobiºnuit care se uita pe geam.
Peter Pan a avut nenumãrate bucurii de care alþi copii n-ajung sã aibã parte.
Dar el se uita la singura bucurie de care trebuia sã fie lipsit pe veci.
Sã trãiesc ar fi o aventurã foarte mare.
Peter!
N-o sã mã uiþi, nu?
Eu?
Sã uit?
Niciodatã.
Ai sã te întorci?
Ca sã aud poveºti
despre mine.
Dar nu l-am mai vãzut niciodatã pe Peter Pan.
Acum spun povestea lui copiilor mei.
ªi ei au s-o spunã copiilor lor.
ªi tot aºa mai departe.
Cãci toþi copiii cresc mari
în afarã de unu.
SubRip by Driv3r