1909. Zlatno doba edvardijanske ere.
Kultura otmjenosti je došla u Europu i istočne Sjedinjene Države.
New york je parirao Londonu i Parizu kao velika metropola.
Albert Einstein je izložio Teoriju relativnosti 1905.
I znanost nam je donijela čuda modernog svijeta.
Kultura i profinjenost su stigle na istok Sjedinjenih Država.
Caruso je pjevao Pagliacci u Metu, Arturo Toscanini je dirigirao.
Barrymorovi su bili zvijezde, a Zigfeldova je bila glavna tema.
1909-te, zapadni dio 46 američkih država nije bio tako prefinjen.
Preživjele indijanske ratnike je proganjala američka vojska.
U Washingtonu, Republikanac William H. Taft
je bio predsjednik, i život je bio ugodan.
Drugdje u zemlji, ljudi su se borili jedni protiv drugih, i protiv prirode.
U robnim kućama New Yorka, dama je mogla kupovati i živjeti sa stilom.
Na Zapadu nisu razmišljali o stilu...
...nego samo o preživljavanju.
Graditelji imperije na Istoku su se obogatili, Morganovi, Carnegijevi.
I na Zapadu je bilo imperija, kao veliki ranč McCandlesovih.
VELIKI JAKE
Te velike rančeve je u životu držao samo dovoljan broj ljudi i oružja.
Timovi Notre Dama su igrali nogomet, a Knute Rockne je hvatao pasove.
U Arizoni je drugi tim, Rendžeri, bio zauzet održavanjem mira.
Ana Pavlova, primabalerina ruskog baleta je igrala u Labudovom jezeru.
Plesačica u salunu Klondikea u doba Zlatne groznice je bila drukčija.
1909-te, fotografija je bila dio stvarnosti.
S Velikom pljačkom vlaka, rođen je film.
Dok je to bilo na kino platnima,
njih devetorica su preko Rio Brava prešli u Texas.
Nemir prethodnih desetljeća je u nekima probudio ono najbolje,
ali u drugima je otkrio ono najgore.
Primjer: O'Brien, mješanac, majka Apač iz plemena Chiricahua, a otac Irac.
Profesionalni revolveraš, jedan od zadnjih.
Pop Dawson, jahao s Jamesovima u Missouriju.
Kažu da je ubio više od desetak ljudi. Jednog za samo sedam dolara.
Vojnik, ime nepoznato. Puca u leđa, poznata kukavica.
Tvrdi da je služio u konjici,
ali ne koliko je poznato drugim vojnicima.
William Fain, mlađi brat Fain.
Služi se sačmaricom, radi njenog efekta na maloj razdaljini.
James William Duffy. Kad mu je bilo 14 godina, ubio prvi put,
obožavatelja njegove majke, prostitutke. Sjajan strijelac.
William Devries, "Mladi Billy". Nije napunio dvadeset jednu.
Ova pljačka mu je bila prvi kriminalni čin.
Volt Devries, njegov brat, stariji 20 godina.
Više sliči na farmera iz Iowe, nego na profesionalnog ubojicu.
John Goodfellow, možda najgori od njih.
Bezobzirni ubojica, žene, djeca, bez razlike.
Voli raditi iz blizine. Koristi se mačetom.
John Fain nekada čuvar reda i lovac na ucjene.
Istakao se u Španjolsko-američkom ratu.
Nakon toga, postao profesionalni vojnik, sad između ratova.
Trenutno, banke, vlakovi, ubojstva; odgovoran za pljačku "McCandles".
- Jutro, Pancho. - Dobro jutro.
Dijete, treba ti zraka.
Vrijeme za ustajanje, gospodine Jeff.
Delilah, nag sam!
Vidjela sam vas nagog kad ste se rodili, i puno puta poslije toga.
Dolaze neki ljudi na konjima...
- Ustajete li? - Da, gospođo.
- Uhvati ga za glavu! - Drži ga, drži ga.
Chico! Taj dječak...
Chico! Chico!
Hej! Hej! Dođi!
Znam da bi volio gledati kako gospodin Stubby jaše tog ždrijepca,
ali i idi donijeti jaja, kako sam te zamolio. Hajde.
Požuri!
Dolaze stranci.
Gospodin Jeff malo kasni. Pobrini se da su jaja svježa, Moses Brown.
Već jesam, ženo.
- Gospođa Marta. - Ja ću se pobrinuti za to.
Da, gospođo.
- Ovo je smiješno. - Doručak, gđo Marta. Lijep i topao.
- Hvala, Delilah. - Ali, topao je.
Samo tren, Delilah. Berte, 1909-ta je. Više nema kradljivaca stoke.
Ima, gđo McCandles. Imam 42 godine, i bio sam u ratu u okrugu Lincoln.
Ne tako davno...
Pa, samo prije 15 godina, sam gospodin McCandles je objesio...
Doručak vam se hladi, gđo Marta.
U vrtu ima lijepog cvijeća. Zamoli Mariju da mi ga ubere.
Da, gđo.
Berte, govorio si o...?
Govorio sam samo da smo toliko blizu granice s Meksikom da...
Možemo pljunuti do tamo.
Da, gđo. Toliko blizu.
I gubimo puno stoke.
- Pusti da razmislim o tome. - U redu, gospođo.
O, Berte.
Neko dolazi. Treba nam radnika, ako ti se svidi kako izgledaju.
Da, gospođo.
Pokušaj opet.
Ranč zna izgledati napušten kad ljudi sakupljaju stoku.
Mogu li vam pomoći?
- Čuli smo da unajmljujete radnike. - Ne više.
- Zakasnili ste. - Previše?
Bojim se.
Ovo mjesto izgleda kao da ovdje ima puno novca, zar ne?
Mogu li još nešto učiniti za vas?
Problem s novcem je da netko uvijek želi da vam ga uzme.
Kažem, mogu li još nešto učiniti za vas?
Ali, to je jedini problem s novcem.
I zar to nije užasna, prokleta istina?
Billy, budi u blizini, čuješ?
Ne!
Bježi, Mali Jake. Bježi.
Gđo McCandles. Hoćete da taj dječak ostane živ?
Nemojte biti prokleta budala.
Hej, sinko.
- Hej, Vojniče. - Da!
Hej, O'Brien. Dječak!
- Ti, mali prokl... - Mješanac!
Mrtav nam ne vrijedi.
Mogu čekati.
Fain, ne sviđa mi se ime "Mješanac".
Pokušat ću to zapamtiti.
Daj mi to. Dođi ovamo. Mali...
U redu.
Spusti me! Hajde! Spusti me!
Zovi doktora. Onda nađi moje sinove.
- A on, vaš muž? - Ja nemam muža.
Hajde.
Odnesite ga u moj krevet.
Molim vas, budite pažljivi s njim.
DRŽIMO VAŠEG UNUKA I UBIT ĆEMO GA
AKO NAM NE DONESETE MILIJUN U NOVČANICAMA OD 20 DOLARA
PRATITE MAPU DOK VAS NETKO NE PRIČEKA. POŽURITE!
Stari Meksiko! Ovdje nam ništa ne mogu.
Mogu Meksikanci.
Jeffrey McCandles. Čuješ li me?
Ovaj blesavi doktor kaže da ćeš umrijeti. Ja kažem da nećeš.
Bolje sam te odgojila od toga da od majke praviš lažljivca.
- Spava, Marta. - Znam.
Delilah, u potkrovlju je jedan crveni kovčeg.
- Donesi ga. - Da.
Tražili smo dozvolu na najvišem nivou u meksičkoj vladi.
Kad je dobijemo, ući ćemo u Meksiko
s onoliko ljudi koliko vlada Meksika dopusti.
I isporučiti otkupninu gdje treba, i kome treba.
Rečeno mi je da u ovom kovčegu ima milijun dolara.
Buck, što kažeš?
- U ime Rendžera, ili samo moje? - U svoje ime.
Doveo sam deset najboljih ljudi. Htio bih osobno tražiti dječaka.
Ako želite, ja ću odnijeti kovčeg.
Zahvalna sam vam obojici.
Ali mislim da ovo nije posao za Rendžere, Buck.
A ni za vojsku, gospodine.
Ovo će biti težak i neugodan posao.
Morat će ga obaviti izuzetno surova i neugodna osoba.
Ne, gospodine. Ne, ni govora.
Nisam se miješao u tuđa posla od svoje osamnaeste.
Kad sam radi toga skoro izgubio glavu.
Neću ponovo početi s tim.
Što je?
Zašto je to morao učiniti?
Imaš li posljednju želju, Škote?
Da. Dajte mi moju kapu. Hladno mi je po glavi.
Dobro. Da nastavimo s vješanjem.
Kako ste! Baš su te ukebali, a?
Ovo vas se tiče, gospodine?
- Je li ubojica ili kradljivac konja? - Uzgaja ovce.
Fuj! Znači odatle ovaj užasan miris.
Tako je.
Objesit ćete i dječaka? Ili ćete ga samo još malo istući?
Ne biste se trebali miješati u nešto što vas se ne tiče.
U pravu si prijatelju. Ne treba se miješati u tuđa posla.
- Ovčaru! Hoćeš li prodati ovce? - Da, gospodine.
Da vidimo... Dat ću ti 100 odmah, i još 300 kad ih prodam.
- To je pljačka! - Misliš da ćeš dobiti bolju ponudu?
Prihvaćam. Pod jednim uvjetom.
Što to?
- Ja idem s ovcama. - Dobro. Radiš za mene.
Samo naprijed. Ako nešto volim više od vješanja ovčara,
to je vješanje onih koji se miješaju u moj posao.
Hajde. Probaj presjeći to uže.
Ne. Prestrašio si me.
Ti to učini.
Psu!
Skini ga! Skini ga!
- Psu! - Što misliš, tko si ti?
Jacob McCandles.
Ovaj, ja... Mislio sam da ste mrtvi, gospodine McCandles.
Teško. Hoćeš li ga skinuti?
Sad ruke.
Dvjesto milja na jug. Ranč Bar MC. Poslovođa se zove Gonzales.
Reci da te ja šaljem. Povedi dječaka.
Hvala, gospodine. Hajde, sine.
Ako ga budete pratili, stići ću vas i poubijati.
Svakog od vas.
Hajde, psu.
Senor McCandles!
- Ola, Chihuahua. - Para usted, senor.
JACOBE - TREBA MI TVOJA POMOĆ
MOLIM TE, DOĐI ODMAH MARTA
MCCANDLES TEXAS
- Izvolite, gospodine McCandles. - Hvala, Joe.
- Hank! - Ovdje je, g. McCandles, čeka.
Što ti se dogodilo s mamuzama?
Nisu od koristi na ovim novim samovozima. - Oh.
- Neka iznesu moje stvari iz vagona. - Da, gospodine.
Marta.
Prošlo je puno vremena.
Drago mi je da te opet vidim.
- Promijenio si se, Jacobe. - Ti nisi.
Mlada si i lijepa, kao i uvijek.
Zvala sam te, Jacobe, jer su ti oteli unuka.
Nisi znao da imaš unuka od tvog sina Jeffreya?
- Jeffrey je teško ranjen. - Hoće li preživjeti?
Ovo je zahtjev za otkupninu.
Krv je Jeffreyeva.
- Hoće li preživjeti? - Da.
O nečem drugom neću ni razmišljati.
Imamo li... Imaš li milijun dolara?
Da, puno puta toliko.
- Hank! - Da, gospođo?
Hoćeš li donijeti kovčeg, molim te?
Stavi ga ovdje na sto.
- To je sve. - Da, gospođo.
- To je ono što želiš? - Da.
Vrlo su opasni. Već su ubili 10 ljudi.
Većinu si poznavao. Juana i njegovu obitelj.
Teenu i malog dječaka?
- Mosesa Browna. - Starog Mosa.
Loš kuhar.
To su opasni i nasilni ljudi.
Nemamo izbora, osim da im damo ono što su tražili.
Slažem se.
Ali svjesna si da, platili ili ne, dječaka možda više nećemo vidjeti?
Razumijem.
"Pratite mapu dok vas netko ne pričeka". To je lako.
Trebat će mi hrana za tjedan dana, voda za 10, i tri konja.
- I dobra mazga. - Sve te čeka vani.
Marta, da se nisi sjetila mojih Greenerica? Dvocijevki?
Oh, donijela si i Betsy. Treba biti pažljiv.
Jesam li nešto zaboravio? Trebat će mi nešto što je dječak nedavno nosio.
- Njegov? - Da.
- Hank, tko je izabrao mazgu? - Ja.
Natovari je. Ne zaboravi ostatak opreme.
Ne, gospodine.
- Zdravo, Buck. - Zdravo, stari konjokradico.
- Mislio sam da si već mrtav. - To će biti dan.
- Putuješ negdje? - Milijun dolara je puno novca.
- Mislio sam da krenemo s tobom. - U ovima?
Brži su od konja, idu dalje i traju duže. Ovo je 1909. godina, Jacobe.
- Ja sam, znači, staromodan? - Nudim ti pomoć, ako me želiš.
- Hvala, Buck, ali idem sam. - Kako želiš.
- A ja? - James?
Dobro jutro, tata. Prošlo je dosta otkako smo se vidjeli.
Deset godina, mislim.
Devet godina i četiri mjeseca. Možeš s mnom, sine.
Dirnut sam tvojom vjerom u nekoga koga nisi vidio od njegove 16-te.
- Tata? - Tata.
Tata.
Pa, sine, kad nisi naučio poštivati starije od sebe,
vrijeme je da naučiš poštivati bolje od sebe.
- Da mi nisi otac... - Hajde, dajem ti prednost.
Ako ideš sa mnom, nadam se da bar znaš upotrijebiti pištolj.
To ti odgovara, tata?
Možeš me zvati "otac", "Jacob", "Jake",
i "kurvin sin", ali ako me opet zovneš "tata", dovršit ću ovu tuču.
- Tiquina. - Senor?
Reci Oštronosom Samu da ga želim vidjeti.
Na istom mjestu kao zadnji put, sve što mu treba je sedlo.
Uzmi sebi dobrog konja.
O, Tiquina. Vrati konja natrag.
Gdje ti je brat? Trebalo bi biti ovdje.
Bit će ovdje.
Pazi na tu mazgu!
Pokušao sam ti kazati za te konje. Uzmi ove automobile...
- Jacobe, ovo je tvoj sin Michael. - Oče!
Lijepo je vidjeti te ponovo. Malo je plašljiv, zar ne, oče?
Mali je još uvijek živ.
- Siguran si? - Vidio sam ga.
Otmičari su prije 5 sati bili u ravnici, 20 milja od prolaza Coyame.
Rendžeri mogu autima stići do prolaza prvi, i postaviti zasjedu.
Hoćeš riskirati, majko?
- Buck? - Bez obzira, dječaka će ubiti.
Imam najbolje strijelce u Texasu, a to znači na svijetu.
S 180 metara ćemo pobiti te životinje prije nego i čuju pucanj.
Vrijedno je rizika.
Smio plan. Da, riskirat ću.
Što ti misliš, Jacobe?
Kako ti odlučiš, Marta.
Pitam te za tvoje mišljenje, Jacobe.
Ne, već si odlučila. Sama si donijela odluku.
Sama živi s posljedicama.
Pogriješila sam. Nisi se promijenio, zar ne?
Nimalo.
Učinite to!
- Još uvijek želiš ponijeti kovčeg? - Da.
Ako ne uspiju, sve zavisi od tebe.
- Ideš li? - Ne. Idem s njima.
Psu! Idemo.
Čujem ga.
- Same? - Jutro, Jacobe.
- Donio sam sedlo. - Ono je tvoj konj.
- Idemo u lov, Same. - Na što?
- Na ljude. - Ja ne lovim Apače.
Ne lovim svoj narod, upamti.
Oteli su mi unuka, Same.
Ne znam koje su boje. I nije me briga.
Nemam oružja.
- Blizu ili daleko? - Blizu. Moje oči... Nisu dobre.
Ni moje.
Samo naprijed!
- Ima li traga otmičarima? - Ništa kilometrima unatrag.
Dobro. Mora da smo ispred njih.
Na kraju doline je prolaz. Dobro mjesto da im postavimo klopku.
Slažem se.
Ne možemo riskirati kad ne znamo gdje su.
- To su mlade budale. - A ja sam stara.
Oslobodit ćemo tog dječaka.
Sakrit ćemo aute na kraj kanjona.
Ovo je dobro mjesto za zasjedu.
Skači!
Zaustavite!
Vani!
U zaklon!
I jest dobro mjesto za zasjedu!
A mi smo upali u nju.
- Što je bilo s tim biciklom? - Razbio se u kanjonu.
Dajte da ga odnesemo odavde. Hajde!
Dosta im je, Johne. Neće biti u stanju da nas prate.
Da ih još malo podbodemo. Onda će predati novac.
- Taj ludi klinac. - Da.
Konji! Svi natrag prema konjima! Brzo!
Uhvatite tog klinca!
Prestani! Spusti me!
Sljedeći put kad ti kažem da ga vežeš, nemoj brinuti hoće li ga boljeti.
Bježi odavde, ti...
Buck.
- Dječak? - Ne znamo.
- Moj sin, Michael? - Ne znamo.
Čuli smo eksploziju jugoistočno odavde.
Pa, imate li vode?
Ne.
Dat ću vam pola naše.
Čim budem mogao, poslat ću telegram da se vraćate pješice.
To će potrajati. Uzet ću jednog od teretnih konja da netko ode po pomoć.
- Imam ranjenika. - Ne, trebat će mi.
- Još nešto? - Ne.
Ne, bili ste više nego velikodušni, gospodine McCandles.
I ja mislim, Buck.
Prije 15 godina bih te ubio jer si riskirao život mog unuka.
Ako ga nađem mrtvog, opet ću te ubiti.
Ideš li?
Kad sam te to pitao zadnji put, rekao si jasno i glasno "ne".
Pitao sam te nešto. Ideš li?
Svakako da idem, oče.
- Prebaci deku na konja. - Mogu jahati bez deke.
Ne brinem se ja za tvoje guzicu, nego za njegova leđa.
Hajde.
Nešto se vidi dolje. Je li to to?
To je. Povedi dolje mazgu dužim putem.
Neću da je izgubim slučajno.
- Ti idi s njim. - Ja idem dolje.
Ići ćeš gdje ti se kaže.
Učini ovo, učini ono. Radit ću što ja hoću.
Radi ono što ti otac kaže, i možda ćeš se iz ovoga izvući živ.
Možda čak spasiš život dječaku.
Inače ćeš završiti mrtav.
To mi nije važno, ali radi tebe će i on umrijeti. A to mi je važno.
Oče. Drago mi je da te vidim.
Nisi mrtav? Ništa ti nije slomljeno? - Mislim da nije.
- Skini naočale. - Što?
Tvoje naočale.
To je zato što si mi skratio život za 10 godina, što ne mogu priuštiti.
Morao sam mirovati. Nisam znao koga sve ima u blizini.
- Boli te? - Ne.
To je zato jer si riskirao život mog unuka.
Ako to opet učiniš, polomit ću ti sve kosti.
Oče. Sljedeći put...
Da?
Sljedeći put, neću skinuti naočale.
- Dobro si? - Bio sam.
Dobro udara, za jednu staru mazgu.
Mislim da je imao bokser.
Bolje da uzjašemo prije nego ga izgubimo.
Pitam što nam sprema sljedeće.
- To je loša navika, ako me pitaš. - Nitko te nije pitao.
- Stari. - Da?
- Trebaju ti naočale, zar ne? - Samo da bih vidio.
Stari?
Kažu da te je mama izbacila radi tvoje slabosti prema ženama.
Je li to istina?
Bez uvrede, ali teško mi je u to povjerovati.
Što ti je teško povjerovati?
James, prekini.
Možda si, prije nego što si ostario, bio pravi žensk...
- Što ti je s nogom? - Ništa.
Cijeli dan je trljaš. Što nije u redu?
Pogodila me sačma, to je sve.
- Skini hlače. - Poludio si?
Hoćeš ih sam skinuti, ili ću ja morati?
Ti i tko još?
Psu!
Kakav lijepi posip sačme. Mora biti da ti je bio blizu.
- Hoćeš li začepiti? - Ova je baš duboko.
- Znaš li što je učinio? - Zaboravio se sagnuti?
Digao guzicu u zrak, eto što.
Kad si u takvom puškaranju, sjeti se da spustiš guzicu.
Uvijek se nađe neki šaljivdžija koji će te ustrijeliti baš tu,
umjesto u glavu. Svaki put.
- Mogu li dobiti viskija? - Da. Gdje je?
- To su oni? - Da.
Imaju prednost od oko osam sati.
- Svi su zajedno? - Da.
Ne sakrivaju tragove.
Same, imam osjećaj da nas prate.
- Izbliza ili izdaleka? - Izdaleka. Nekako imam osjećaj.
Idem provjeriti.
Gdje si dobio ta sedla?
Našao sam ih.
U redu, vas dvojica. Uzmite sebi sedlo.
Požurite. Ne bih vas htio izgubiti, dječice.
Prate nas. Bio si u pravu.
- Koliko? - Trojica ili četvorica.
- Vidio si ih? - Ne, ali sam ih čuo.
- Iza nas su par sati. - Par sati. Odmori konja.
Ovdje ćemo se odmoriti.
- Daj mi malo vode. - Prvo se pobrinite za konje.
Ja ću ih povesti.
- Kakav je to pištolj, Michael? - Bergman, 1911.
1911? Tek je 1909.
Probni model. Imamo dionice u toj kompaniji.
Zašto ima tako čudan oblik?
Streljivo se puni u šaržer, šaržer u ručku.
- Radi na pozajmicu plinova... - Plinova?
Može pucati brzo.
- Michael, znaš li pucati? - Izvrsno, oče.
Pogodi ovo koliko možeš puta prije nego padne na zemlju.
Recimo, jednom.
Michael, trebao si pucati.
- Ovim? - To je pištolj, zar ne?
- Svakako. - Pa, pucaj onda.
Ali, oče...
- Tebi treba dadilja. - Oče, ne izlazi još.
Same, osobno ti se ispričavam. Možeš ustati.
Ne izlazim dok ne kažeš da mogu uzvratiti vatru.
- Ispalio je 6 metaka. - Oče!
Ne prekidaj me...
Makni tu stvar!
Ta prokleta mazga.
Ako se kovčeg razbije, Michael, ti ćeš... Joj!
- Treba ga zakočiti... - Suh si, pomogni ocu!
- Oče, ja... - "Izvrsno pucaš", ha?
Što si mi ono pokušavao reći?
- Da u tom pištolju ima 8 metaka. - Baš ti hvala.
- Pomogni. - Došlo je do nesporazuma.
Htio sam reći da pucam izvrsno iz ovoga.
- S tim? - Da, gospodine.
Odaberi metu.
Ono visoko drvo, tamo. Kraj slomljene grane.
- Sine to je skoro 400 metara. - Skoro 450.
Pa, ako možeš dobaciti tako daleko...
400 metara odavde, u pravcu liniju mog nosa, je jelen.
- Pogodi ga. - Ne ubijam da bih nešto dokazao.
Michael, za ubijanje postoje dva razloga. Opstanak i meso.
Treba nam meso. Prekasno je.
Odlično pucaš.
Nije loše.
Oče? Hoćeš li probati?
- Podešen je na 450 metara. - Sine, ja ne vidim tako daleko.
Same!
Pomogni mi da natovarim mazgu.
Michael, daj da vidim taj pištolj.
Zaista je poseban.
Kvragu.
- Nešto nije u redu? - Ne.
Mogu spavati na hladnoći, jesti sirovo meso, ali bez kave ne mogu.
Otvori mi te breskve u konzervi.
Hej, to je napredak.
Kladim se da bi izvadio taj lijepi pištolj iz te lijepe futrole prije
nego što bi neki staromodni revolveraš izbušio rupe u tebi.
- Ne... - Znate što ja mislim? Opruga.
Opruga na dnu futrole.
Moglo bi upaliti. S ovim se troši dosta vremena.
Michael, misliš da je Mali Jake još živ?
- Kako si ga to nazvao? - Mali Jake, oče.
Majka je insistirala na tome.
Neka sam proklet. Nisi znao da je dobio ime po tebi.
- Ne, nisam. - Nije lako održavati kontakt.
- Kad si tako pobjegao od obitelji. - To nisi čuo kod kuće.
Slabo čuješ, ali zato puno blebećeš.
- Hoćeš li naučiti šutiti, James? - Ti paziš na njegova osjećanja.
- Ja... - U pravu je.
Da.
To je problem.
- Hvala. Kakav je taj dječak? - Kao ti i James, oče.
Kao ja i James?
- Još uvijek ih je 4 ili 5? - Da, ali nisu prišli blizu.
Vrlo su tihi.
- Koliko su blizu? - Možda još sat vremena.
Jedan je bliže. Odmah iza tebe.
Ne znam je li s njima ili ne.
Sišao je s konja, i prišao na 180 metara. Čeka i osluškuje.
- Pitam se što želi. - Mogu ga ubiti, Jacobe.
Bez problema.
- Hladnokrvno? - O, gadljiv si, je li?
S ljubavlju tvoga brata prema igračkama i tvojim moraliziranjem,
nadam se da nećete izginuti prije nego se cijela stvar završi.
- Pričekat ćemo. - Ne moraš. Prilazi nam.
James, dođi.
- Hej, vi u logoru! Mogu li doći? - Dođi.
I, dobrodošao.
Nadao sam se da imate kave. Ali niste zapalili vatru.
- Da. Hoćeš li breskvu? - Ne, od toga me bole zubi.
Navikao sam se na njih u vojsci. Nikad mi nije bilo dovoljno.
To vam ne treba. Nisam budala. Znam da imate 3 ili 4 čovjeka u blizini.
- Mogu li pomaknuti ruku? - Naprijed.
Ovo je dokaz tko sam.
Nadam se da se dječak neće prehladiti.
To bi me vrlo naljutilo.
Gospodine, to me jako straši. Ideja da biste se mogli naljutiti.
Drago mi je da to čujem. Došao si prenijeti poruku, ili ubijati vrijeme?
Odavde krenite u Escondero. Čekajte tamo dok vam se ne javimo.
Pratite nas dva ili tri dana.
Zašto ste čekali toliko?
Ja nisam. Ja sam čekao ovdje, kao što kaže mapa.
Je li?
Hej, to je novac?
Otvorite. Volio bih pogledati.
Samo izvoli. Čim dovedeš dječaka.
- Tko ste vi? - Recimo da radim za McCandlesove.
- Dječak vam nešto znači? - Nikad ga nisam vidio.
Plaćen sam da ga vratim živog, ili vas mrtve.
Sve do jednoga.
Više bih volio vratiti dječaka. To je lakše.
Ali ako dođe do toga, meni to ništa ne znači.
Zaradit ću novac ovako ili onako.
A ti?
- Ti si poglavica ili mali Indijanac? - Mali Indijanac, glasnik.
Pa, poruku si prenio, to je sve.
Ima još. Ja sam ovdje sam.
Pratili su vas, bolje da budete pažljivi.
Neće biti jednostavno.
To što imate u kovčegu je preveliko da bi ostalo tajna. Da bude jasno,
kovčeg nam morate isporučiti pravo u ruke, razumijete li?
Dobre namjere vam neće donijeti ništa osim dječakovog trupla. Jednostavno.
Ako vam netko otme kovčeg, mi nećemo imati razumijevanja,
nećemo čekati, pokušati još jednom. Poslat ću vam truplo u košari.
Razumijete li?
- Pitao sam je li me razumijete? - Da.
- Što je bilo? - Napravio sam veliku grešku.
Ono drveće. Tamo su dvojica.
Mogli su čuti kamo idemo.
Ubij ih. Psu, idi s njim.
Dovedite konje i pakirajte se.
Dakle? - Starim.
- Bila su dvojica. Ubio sam jednog. - Kvragu.
To znači da će nas sigurno napasti u Esconderu.
- Gdje sam već čuo za Escondero? - Grad u usponu. Nafta.
- Ovo je previše. - Da, sigurno je neka proslava.
Grad će biti prepun stranaca.
Zar ovo nije malo napadno? Taj kovčeg i oružje u rukama?
Mrzim tajne. Ne znam ni jednu koja je to ostala.
Svi su čuli što je u kovčegu, i svi ga žele.
Oružje u rukama im govori da ga ne mogu dobiti.
Nekoj bezbožnoj duši možda ovim spašavamo život.
Možda čak i naš vlastiti.
Idi istovariti kasicu i ostatak opreme. Hej!
Kad je u gradu fiesta, onda je zaista fiesta.
Što je tebi?
To je taj koji mi je pobjegao, Jacobe. Da ga sredim?
Ne, ali drži ga na oku.
I na još nečemu. Psu!
- Ovo je teško. - Kao da je puno kamenja.
Uzet ću veliku sobu s mekanim krevetom...
Jedna velika soba i veliki krevet za sve nas. Novac ne raste na drveću.
- Daj nam sobu. - Pas može, ali Indijanac ne.
- On je sa mnom. - Indijancima nije dopušteno.
- Nije im dopušteno? - Spavat ću u staji.
JACOB MCCANDLES MEKSIKO
- Onaj Jacob McCandles? - Da.
Ispričavam se. Mislio sam da ste mrtvi.
Mrtav? Sljedećeg koji to kaže ću ustrijeliti, kunem se.
Psu!
Požurite! Stavite to kut.
- Nije valjda tako teško. - Jest.
Nisam znao da novac može biti tako težak.
Koliko je sati?
Ne mogu vjerovati da imam dva sina, a nijedan nema sat.
Skoro će mrak.
Da, pet je sati.
Pogledajte Babilon.
Večeras će se dobro proveseliti.
Volio bih da mogu zaplesati s nekom ljepoticom.
- Zašto da ne? - Radi kovčega.
Da. I onih što su nas pratili. Idemo pravo u nevolju.
Što se radi kad se žohari zavuku u rupe?
- Istjeraš ih dimom? - Tako je.
- A da pričekamo da učine nešto? - Čekanje odgovara njima.
Postajemo nestrpljivi, nervozni, nepažljivi, možda mrtvi. Vidio sam to.
Uz to, vi klinci nemate iskustva potrebnog za takve stvari.
A ja nemam strpljenja. Večeras ih pozivamo ovdje.
- Oče, ja mislim... - Ti misliš?
Tvoje razmišljanje nas je već koštalo života. Ja svoj hoću zadržati.
Tvoj otac nas je doveo ovdje jer zna što radi.
Sljedeća 24 sata, držite usta zatvorena i slušajte ga.
Sad sam govorio više nego sve zajedno otkad te znam.
Gospodo, slažemo li se?
U redu, Sam. Siđi i pogledaj konje.
Neka te zapaze u staji.
James, izađi večeras, i dobro se provedi.
Kad ja odem iz sobe, ti ćeš postati meta.
Kad ostaneš sam uz kovčeg, to će biti kao da kradu slatkiš od bebe.
Same, večeras će biti nereda na ulici.
Vrati se preko krova, i kroz prozor.
Reci mu da ne puca na mene, čak ni slučajno.
Čuo sam ga. Oče, znaš li u što se upuštaš?
Negdje vani je jedan osmogodišnjak.
Prestrašen je, usamljen, i pita se što se dogodilo s njegovim svijetom.
Došli smo ovdje da ga nađemo i odvedemo kući.
Živog, ako je moguće.
To i namjeravam učiniti.
U pravu je što se tiče jedne stvari. Dolje ćeš biti sasvim sam.
Nema problema.
Same, bolje da uzmeš drugu pušku.
Greenericu, ako možeš.
Malo ću odspavati. Probudite me u devet sati.
Vas dvije mlade budale, budite pažljivi večeras.
Ako vas ubiju, vaša majka će mi zvocati do kraja života.
- Oprostite. Vi ste s naftašima? - Da.
Možete li mi reći koji od vas ima najgoru narav?
To je lako. Gospodin Sweet. Onaj krupni gospodin s bradom.
Hvala.
- Gospodin Sweet? - Da?
Smijem li?
Niste to trebali učiniti.
Bili ste u pravu.
Naišao si na jačeg, ha?
- Treba li ti pomoć? - Ne.
Bolje da se prestanete ponašati neprijateljski, gospodine.
- Sam je uspio, oče. - Bilo je i vrijeme.
Čekaj, prijatelju. U pitanju je greška.
- Bio si nekad u Nacogdochesu? - Nacogdochesu? Ne.
Čudno. Oprosti.
- Nikad nisam bio Nacogdochesu. - Vjerujem vam, mister.
- Vi ste sljedeći. Sjedite. - Hvala.
- Je li ovo istina? - Da. "Tuševi s toplom vodom".
Uvezeni pravo iz Saint Louisa.
Jedini takvi od Dallasa do Meksiko Cityja.
Toplo ih preporučujem.
Onamo.
- Kako bi bilo da se izgubimo? - Poslije ovog plesa.
Da, gospođo.
O, čovječe. Ovo bi trebalo biti u svakoj brijačnici.
- Brzo ću, gospodine. - Ne žurite, gospodine.
Čovječe, mirišem kao poljsko svijeće.
Ne žuri mi se, prijatelju. Samo polako.
Znaš li kantinu na kraju grada koja se zove Sanchez?
Si, senor. -Idi i kupi mi bocu tekile.
Nemoj otići negdje drugo. Imaju posebnu vrstu. To hoću.
Idi. -Si, senor.
- Pa, čini mi se da sam završio. - Ostani gdje si.
Osim ako ne želiš požurivati stvari. Od tebe zavisi.
Nema žurbe. Uopće.
Odjeća bi mi dobro došla. Malo mi je hladno.
Začepi i ne miči se, ili će ti postati još hladnije.
Evo, zaštiti se s ovim.
- Počasti me pićem. - Mislio sam da idemo.
Kasnije.
- Je li previše zanovijetam? - Ne, nikako.
Hej, ti. S modernim opasačom.
- Da, ti. To je moja ženska. - Oprosti.
- To je moja ženska. - Dobro, prijatelju.
Ne okreći leđa dok ti se obraćam.
- Oprostite, gospodine, ako sam... - Zaveži!
Da, gospodine.
Pa, nisi baš svadljive naravi, sinko.
Znaš što? Ti si kukavica.
Da. Da, ti si kukavica.
Živa kukavica. Reci to da te čujemo.
U redu. Ja sam kukavica.
- Napokon sam ga naljutio. - Izgleda da jesi.
Pa, partner, to je to. Nemoj se ljutiti.
Vraga neću.
Same!
Je li netko ozlijeđen?
- Što je bilo? - Metak je otkinuo katanac.
Izresci od novina.
Ubio sam čovjeka radi novinskih izrezaka.
Gdje je novac, oče?
Gdje je, tata?
Misliš da sam ga ja ukrao? Misliš da sam ga ja ukrao, Michael?
- Reci Indijancu da prošeta. - Prošeći, Same.
- Sigurno? - Sigurno. Povedi psa s sobom.
Idi s njim, psu.
- I što sad? - Gdje je novac, tata?
Idi u pakao.
James.
Nije način da se tako ponašate prema starom ocu.
- Mogu li sad ući? - Uđi.
Pa, novca ovdje nema. Nikad ga nije ni bilo.
Tako je, nije ga ni bilo.
Vaša majka i ja smo odlučili da ne platimo za dječaka.
- Majčina odluka? - Ne vjerujem ti.
Sedmoro naših ljudi je ubijeno, jedan osakaćen,
brat vam je ranjen, osakaćen, a možda će i umrijeti,
a moj unuk otet. Za to im neću platiti.
A neće ni vaša majka.
- Mislio sam da je poznajem. - Teško.
Nećemo uspjeti, tata. Ubit će Malog Jakea.
Neće ako mi njih ubijemo prije toga.
Evo, Jacobe, kao nov.
Miran.
- Zašto njuškaš ovuda? - Ne njuškam.
Došao sam po vas. Konji su vam osedlani, idemo.
- Gdje idemo? - Ja ću vas voditi.
Ako nemate novac, ili ako se ja ne vratim za 18 minuta,
ili ako nas netko proba pratiti, ili nas zaustaviti kad dobijemo novac,
ubit ćemo tog dječaka.
Nema novca dok ne dobijem dječaka. Kako ćete to učiniti?
Na nišanu će ga držati dobar strijelac.
S jednim od onih novih teleskopskih ciljnika,
od trenutka kad ga ugledate, do sat vremena nakon našeg odlaska.
Nećete znati gdje je naš čovjek.
Nećemo mu moći reći da ne puca, čak i kad bismo htjeli.
Ako nešto pođe naopako, dječak je mrtav.
Sigurno.
Pa... daj nam par minuta da se pripremimo.
Netko pazi na prednji ulaz. Ja ću biti otraga.
18 minuta... To znači da su blizu.
Vratite mi moj sat. Nikad ne vraćate stvari koje pozajmite?
- Pun je slika. - Da.
Michael, ti se pobrini za tog dobrog strijelca. Ubij ga.
- Kako? - Pa, neka ti se posreći.
Ili još bolje, moli se da se meni posreći, i natjeram ga da promaši.
Dat ću ti 10 sekundi da vidiš njegov plamen iz cijevi, da ga lociraš,
i da ga spriječiš da ponovo zapuca.
Ništa naročito.
Pa, idemo...
Gdje je još jedan? Treba vas biti četiri.
Mrtav je. Platili smo cijenu da bi sačuvali taj kovčeg za vas.
Rečeno mi je da vas sve dovedem, ili sve, ili nikoga, da vas imamo na oku.
- Da ne bude iznenađenja. - Pa, mrtav je.
Hoću vidjeti njegovo tijelo.
Dobro. Prenijeli su ga s ostalima u zatvor.
- Zatvor? - Eno tamo.
- Zatvor. - Hajdemo ga pogledati.
- Nemamo cijelu noć. - Nema veze. Nije važno.
- Malo ste nervozni, je li? - Idemo.
- Same, volio bih da je malo kasnije. - Aha.
Pljusak bi nam sad dobro došao.
- Munje mogu pomoći. - Mogu i odmoći.
- Hej, što je to? - Za njega je prekasno.
I onaj unutra je mrtav. Noćni čuvar.
Ne izgledaš dobro. Smeta ti kad vidiš krv?
- Samo kad je moja. - Oh.
Pa, ovdje se put završava. Osim za tebe.
Sam unesi kovčeg.
Dočekat će te na drugom kraju.
Same, kažu da su jeleni u Montani ove godine veliki kao bizoni.
Mogli bismo ići u lov na njih kad se ovo završi.
Rado.
- Volio bih da su stvarno bizoni. - Da.
Vremena se mijenjaju.
Dovedi tu mazgu.
- James? - Vidim ga.
Psu!
- Drago mi je da ste uspjeli. - Da, puno obveza danas.
Ne voli da netko stoji iza njega. A ni ja.
To vrijedi i za tebe, debeli. Izađi da te mogu vidjeti.
Vjerojatno mislite da sam zaista opasan.
Wille! Siđi dolje.
Rekao sam ti da se pomakneš, debeli.
Psu!
Skinite ga s mene!
Opozovi psa!
Makni ga!
Skini ga s mene! Pozovi psa! Fain!
- Ja to ne bih radio. - Pozovi psa natrag.
- Skinite ga! - Psu!
Sad ti opozovi svoga.
Kovčeg.
Otvori ga.
- Dječak. - Wille!
Ne miči.
Otvori ga.
Skinite kapuljaču. Volim vidjeti što kupujem.
Upravo sam ti u očima vidio nešto što mi se ne sviđa.
Vidio sam jednu glupu zamisao.
Shvati dobro, ako se što dogodi, tvojom, mojom, ili ničijom greškom,
moj mali brat će tom dječaku raznijeti glavu.
Samo tako. Bez obzira tko će još biti ubijen, dječak će umrijeti.
Ako sačmarica promaši, nema veze, već znaš da je na nišanu.
Neće biti neugodno kao sačmaricom s pola metra, ali bit će mrtav.
Razumiješ li?
- Reci. - Razumijem.
Otvori ga.
Od toga su napravljeni snovi.
Kako izgleda milijun dolara, Johne?
Sad ti dobro shvati. Ako nešto pođe naopako, bilo što,
tvojom, mojom, ničijom greškom, nije važno.
Raznijet ću ti glavu. Samo tako.
Što kaže? Ne čujem ga.
Nije važno što će se drugo dogoditi, nije važno tko će biti ubijen,
raznijet ću ti glavu.
Johne, nešto nije u redu?
Ubijte dječaka!
Psu!
Dođi, Mali Jake!
Trči!
Daj mi tu dvocijevku.
Wille.
Wille!
Mrtav je.
Daj mi njegovu sačmaricu.
- Boli? - Da.
Stavi prst ovdje.
- Ozlijeđen si? - Ne, prestrašen.
I ja sam. Ali nemoj da primijete.
- Jake? - Da, gospodine?
- Jesi li ikad pucao? - Ne, gospodine.
- Upotrijebi ga ako budeš morao. - Da, gospodine.
Kad ja počnem pucati, iskradi se i nađi Jamesa.
Da, gospodine.
- Spreman? - Da, gospodine.
Hajde!
Dječak je vani! Ubijte ga!
Čuješ li to? Sredili su dječaka!
Jesu vraga! To je moj derindžer!
James! Ujak James!
Jake, bježi odavde. Sakrij se! U štale!
To ti je zvučalo kao derindžer?
Ja ne bih. Vrati ga u futrolu.
Digni ruke.
- Druga je slomljena. - To je dovoljno.
A sad se okreni. Polako.
Čujem da si večeras ubio dvojicu dobrih ljudi u poštenom dvoboju.
- Je li to točno? - Ne. Trojicu, računajući tebe.
Dokaži.
Zvuči li ovo kao da dječak viče?
Pitaš se kako će umrijeti? Metak ili mačeta, kao Indijanac.
Ja ne bih.
Bili ste blizu, gospodine. Ali ništa od toga.
- Tko ste vi? - Jacob McCandles.
Mislio sam da ste mrtvi.
Teško.
Michael, ovo je drugi put večeras da si mi spasio život.
Prvi put sam bio malo spor.
Misliš ovo? To nije ništa. Jacob se pobrinuo za to, je li?
Da, gospodine.
- Gospodine? - Da, gospodine?
- Jeste li vi moj djeda? - Da, gospodine. Jesam.
- James? - Tata?
- To zvuči bolje. - Idemo kući.
Dobra ideja.
Sa srpskog na hrvatski prilagodio: Tantico (2009) adaptacija za HD: Tajmahal