1986 Ravenside Militäranläggning Pennsylvania
Ravensides Militärsjukhus
Vi är vänner! Jag hoppade av för er amerikaner! Ska ni behandla mig så?!
Jag återlämnade det vi stal! Fattar ni inte? Det kan inte stoppas!
Sätt fart...!
DeLuca! Vad är det som händer?
Du... Saken de tog med in, gå inte nära den.
Folk blir förändrade, som sinnessjuka.
- Ska vi ringa sergeant Teller? - Varför?
Det är hans projekt, han vet vad som pågår.
- Den här gången blundar jag inte. - Gör inget dumt, bara.
Nu...!
"Skört som fnöske. Så patetiskt."
- Klart! - Klart.
Det var sladden, såg du väl?!
- Jösses, precis som i Florida! - En behållare saknas.
Hitta den. Jag tänker spränga varenda en åt helvete.
Skjut för att döda!
Sikta mot huvudet.
Rör dig inte!
Vad är de för ena?!
- Rapportera, enhet 6. - Vi tog en i ravinen.
Ser ni behållaren, hämta hit den.
Tänt var det här...!
Vad är odödlighet, förutom behovet att bli ihågkommen?
Vi bollar med ord som "familj" och "kärlek" ifråga om avlandet-
- medan vi blott säkrar arten och vår odödlighet, genom våra gener.
Själviskt förväntar vi att nästa generation ska älska och frukta oss-
- och i sin tur känna tvånget att föra ätten vidare.
Det patriarkaliska idealet: Ett oavbrutet avelsled.
Läser du sånt för Emma? Vilken uppvaktning, Isaac.
FÖR FEM DAGAR SEDAN
- Sa hon "ja"? Är du ihop med Emma? - Då förlorar jag vadet.
Strunta i Jackie, han är bara avundsjuk.
Har ni gjort det, då?
- Har ni det? - Nej. Det angår inte dig.
Du är ute om en vecka. Hon om två månader. Ska du "hälsa på", eller?
Klart jag hälsar på henne. Och dig med. Och dig, Donwynn.
Lägg av. Så fort jag slipper ut är det "ajöss, amigos"!
Ta inte illa upp, men inget får mig tillbaka till denna helveteshåla.
Jag gillar spaghetti-onsdagar.
De hjärntvättar dig, Sam. Spaghettin ska avleda dig från medicineringen.
När vi kommer ut bjuder jag dig på äkta spaghetti.
Isaac... Läs lite till. Den där biten om statyerna.
"Avbildandet av ens fysionomi, byst, eller kropp, i form av en staty"
- är det mest omedelbara tecknet på seger. Att nästa generation-
- hugfäster ens utseende i sten antyder en fortlevnad-
- av fysiska detaljer och därmed genetiskt bevis för familjeband."
När jag kommer ut gör jag en byst... Av syster Barnetts tuttar!
Varför vänta? Bildtimmarna börjar redan på fredag igen.
Sam, de där rattarna minns jag utan hjälp av nån mejsel! De är odödliga.
Vi förnekar döden. Därför hittar vi på sätt att leva vidare.
För att det finns inget efter döden. Eller hur, Donwynn?
Fråga inte mig.
- Profeten har talat. - Kalla mig inte det!
Varför känns det som om vi sagt det här förut? Ja! För att vi har det...!
Döden är inte så illa. Den är ju naturlig.
- Odödlighet tar udden av det, bara. - Kan vi byta ämne nu?
- Visst! Skräpa ner ännu mer! - Där städar jag, Jackie...!
Inte gör ett ruttnande äppelskrutt nån skillnad.
- Vad nu? - Inget.
Jackie, jag hälsar på dig med.
Mardrömmar igen?
Snacka inte mer om det, va?
En skatt...
En skatt...!
- Bara du kan se sånt mitt i ogräset! - Vad är det i?
- Vem bryr sig? Det är ju en skatt. - Får jag se?
- Vad står det? - Ett namn och ett nummer.
DeLuca, Dale. RMH... 346441.
Öppna den, då.
Får jag?
Locket har nog rostat fast. Vi fixar det hemma. Behåll den, du.
- Vi öppnar den i kväll. - Nej...!
- Nåt otäckt händer om ni gör det. - Vad menar du, Isaac?
Jag vet inte. Bara att det är otäckt.
Vet du, för en som botats från övernaturliga fantasier-
- kan du allt sätta skräck i oss med ditt dravel!
Han menade inget. Han har svårt för känslor, bara.
Jag kanske inte är botad. Jag kanske bör stanna en månad till.
Emma klarar sig gott. Du behöver ordna upp ditt liv.
Ravensides Memorial Hospital Pennsylvania
Hej, Emma.
- Hej, Emma. - Hej, Emma.
- Hej, Emma. Hej, Patty. - Hej, Donwynn.
- I kväll? - I kväll.
Nu sätter vi fart, flickor.
- Rent? - Det luktar skog.
Sätt fart, flickor.
Sätt fart!
- Jag har rast. - Rasten är slut när jag säger till!
- Emma, ska inte du på terapi nu? - Om en halvtimme.
- Var inte så kaxig. - Marshall? Bråk vid sovsal 2.
Kommer...!
- Vilket arsel! - Värre ord kan jag komma på.
Jag tänker vara lycklig, trots allt.
- Säkert att du vet vad du gör? - Helt säkert. Isaac är perfekt, bara.
Du är ihop med en kille som drar om en vecka, är det vettigt?
Kärleken är inte vettig.
- Det är nog bara ett svärmeri. - Jag går som på moln.
Gullet, snälla... Sluta med blajet.
- Håll käften. - Vicky, sköt ditt, du.
Som om du skulle mista mödomen!
Alla vet att du knullar vem som helst för fem öre.
Du har fel! Emma är en "snittare". Du är en knarkhora.
- Men inte får du fem öre för det. - Ta dig i röven!
Det får du inte fem öre för heller.
Tror hon han kommer på besök?! Det gör de aldrig. Stackars Emma.
Hon hamnar nog på självmordsövervakning igen.
Det blir nog hjärtesorg nästa vecka. Är du hennes vän, så gör du nåt.
Jag känner mig centrerad.
Hemska tankar finns än, men mer ljus. De kan inte smyga sig på mig!
Fint. Och "tidsluckor", då? Kommer den känslan nåt mer?
Nej, jag klarar mig rätt bra.
- Du själv, då? - Hur så?
Hade du inte tufft ett tag med några i laget?
Laget?
Jaha... Isaac har skvallrat.
Lite, ja.
- Han hamnar väl inte i knipa för det? - Nej, då.
Jag är glad att du tar del av våra äventyr.
Vi blir lite till oss över struntsaker ibland. Såna är killar.
- Tjejer också, ibland. - Är det nån på sovsalen som jäklas?
- Vill du inte prata om det, så okej. - Nej. Det är bara inte värt det.
Heja, bruden!
- Jag är väl botad? - Snart nog, tror jag.
- Isaac släpps ju härifrån på fredag. - Det gör han, ja.
Du, håll inte inne med känslorna.
Är det nåt du behöver säga mig, eller Isaac...
...så bör du göra det.
Okej?
- Vill du ha kaffe, Donwynn? - Inget mer för mig, tack, Eva.
- Är allt bra? - Ja. Bättre om jag slapp dr Heller!
- Vad nu, då? - Har du inte hört? Han begär...
...rapporter av mig om personalens fritidsaktiviteter.
- Som fotbollsmatcher, middagar? - Ja! Vår personliga fritid, Donwynn!
- Det angår inte honom. - Han är knepig, men en bra läkare.
Nej, du är en bra läkare. Du bryr dig om dina patienter.
Jag känner ingen annan läkare som t.o.m. sover i patientbostäderna.
För dr Heller är allt projekt. Du. Och jag. Vi är projekt.
De är ett projekt.
Han har inte hjärtat på rätta stället.
Fan, jag ska övervaka Isaacs besök. Gör mig en tjänst, snälla.
Ta fram allas recept. Jag ska se över doseringarna till medicineringsdagen.
Jackie kan behöva sömnmedel. Erbjud det, men han bestämmer själv.
Javisst.
Eva, du har hjärtat på rätta stället. Hur skulle jag klara mig utan dig?
"Vad har ni gjort med min vän här?! Han är helt full!"
Han är mer hjärnskadad nu än han redan var!
- "Dumma slampor, ni förstör allt!" - Till vilken nytta?
- "Ni ska dö!" - Sänk lite, Jackie.
Sam...! Nu kommer bästa biten!
- Vänta, jag är snart klar... - Snabba dig!
- Tryck på "paus"! - Nej, då förstör man spänningen!
- Bli vuxen nån gång! - Aldrig!
Dessa jävla bås!
Franken-fnask... Franken-fnask...
"Franken-fnask!"
"Franken-fnask..."
Jävla idioter.
Snygg skit ni ser på...
- Vad vill du? - Du ser för jävlig ut.
Hittade du nåt i dag som jag kan kränga på Internet?
Nej...!
Vad är det?
Du kanske aldrig kommer tillbaka.
Jag kommer varenda dag.
Jag vill att vi ska vara ihop. För alltid.
Vad är det du säger?
- Kan du tänka på saken? - Ja!
- Lovar du? - Ja! Jag älskar dig, Isaac.
Sätt stopp för hennes idioti!
Isaac och Emma ska ha sex i kväll. Det är förbjudet. Gör ert jobb nu!
- Var?! - Besöksrummet. Han förstör henne!
Marshall? Eventuell överträdelse i besöksrummet!
Gå lägg dig igen. Nu.
- Jag är på väg. - Vi fortsätter samtalet senare.
Var är Jackie?
- På dass. - Hård i magen!
"Franken-fnask"!
Vi ses i morgon.
Ses i morgon...
- Trodde du skulle klara dig, va? - Släpp Isaac genast!
Jag såg inte att doktorn var här.
- Läget? - Under kontroll.
- Vad höll du på med?! - Sex mellan patienter är förbjudet.
Sex? Här pågår ett övervakat besök!
Övervakat?
Jag för Isaac till sin sovsal. Följ Emma till sin, du.
Det ska jag göra.
Kom...
Då går vi, Emma. Kom nu.
Sätt fart nu!
- Din orm. Vad gjorde du denna gång? - Ge dig på tokan där, inte på mig!
Jag tittar in senare.
- Det blir isolering för dig, Vicky. - Jag ville bara hjälpa till.
Kan vi inte följa Isaac till hans sovsal? Jag är orolig för honom.
Jag är också orolig för honom, efter ditt gyn-besök i morgon!
Emma! Isaac förstör dig! Jag hjälper dig!
Släpp mig!
Emma!
- Tjena, Casanova! - Fråga inget, så slipper jag ljuga.
- Donwynn! Glöm inte gröna termosen. - Får jag se den?
Den är borta!
- Borta! Den var där nyss... - Var är Jackie?
- På dass. - Donwynn, låt honom inte öppna den!
- Jackie? Allt bra? - Kommer strax.
Sam hittar inte termosen. Har du sett den? Den gröna han hittade i dag.
En termos?
Om du råkade ha den, tänkte jag att du nog lämnar den orörd.
Vad för färg, sa du?
Han får inte öppna den!
Isaac!
- Vad är det för nåt, Donwynn? - Jag vet inte.
Och vad är det?
Vad luktar det?
- Luktar? - Som av mogen frukt.
- Fan att du skulle fippla, Jackie! - Tvätta av den så blir den som ny.
Läskigt. Det kändes som om du var i fara. Vad är det om, Isaac?
- Inget. Du borde inte kommit hit. - Men nu är jag här.
Just det! Inte på sina salar!
Hur sköter ni stället, doktor Donwynn?!
Marshall, återför alla dit de ska. Dr Donwynn, följ med här.
- Nu! - Men dr Heller... Javisst.
- Jag lånar det andra ett tag. - Behåll det. Jag gillar den här.
Kom nu.
Dr Donwynn. Jag gillar inte era metoder...
...men jag måste erkänna att det gjorts framsteg i vissa fall.
Men jag är osäker om ändamålet helgar medlen.
Det får dem att tänka annorlunda, att fokusera problemen...
- ...och lösa dem själva. - Genom att utsätta dem för faror?
En kalkylerad risk. Som att skicka dem att städa ravinen.
Fysisk aktivitet främjar det allmänna välbefinnandet.
Varför få dem att bryta mot reglerna?
De gör inte det! De får göra ett val och väljer konsekvent det rätta.
Även den vigaste hjorten blir påkörd om den tvingas korsa vägen för ofta.
- Ni underskattar dem. - Och ni kanske överskattar dem!
Ni lämnade besöksrummet när era patienter vistades där.
Emma ska läkarundersökas i morgon. Och jag vill tala med Isaac.
- De bröt inte mot reglerna. - Läkarvetenskapen får avgöra.
God natt.
Lyset släcks.
Jerry DeLucas utomjordiska sida
Ravenside?!
Förlåt! Jag ville bara säga att det är normalt igen. Vad nu "normalt" är.
- Allt bra med Emma? - Jadå. Lite hosta, inget allvarligt.
Jag lagar min berömda grytstek på lördag.
Vad sa du...?
Rödvin är gott till.
Nåt om lördag, sa du?
Jag tycker bäst om kaliforniskt. Klockan sju. God natt.
God natt.
Hej, jag heter Donwynn.
Jag jobbar på Ravenside Memorial Hospital.
Jag har hittat ett konstigt föremål-
- med liknande beteckning. Det är stavformat...
...cirka 12 cm långt och 1 cm i diameter på mitten.
Har du sett något liknande förut?
Bjöd hon just ut mig?
FÖR FYRA DAGAR SEDAN
Fan, vad stark han är...!
- Han ska till isoleringen! - Bind honom.
- Behövs inte! - Doktorn bestämmer.
- Du flagnar. - Du med.
Mina ögon...
Äckligt.
Coolt...
- Donwynn, vad är det som händer? - Jag vet inte.
Troligen en allergisk reaktion mot någonting.
Kanske nåt gift. Nåt ormgift...
Varför ormgift, Boris?
Huden. Vi ömsar skinn som ormar...
Fan, så vi ser ut. Nu går jag och klär mig... Helvete!
- Jag vill inte missa frukosten. - Jag är inte hungrig.
Snacka för dig själv. Vet du vad jag känner för?
Riktigt fettdrypande korv.
Jag måste titta till Emma. Hon är säkert också dålig.
Det måste vara det som låg i den där saken i går.
Hon är nog på läkarundersökning. Du ska till dr Heller för utskrivning.
- Men Emma var nyss på kontroll. - Jag är inte inblandad.
Du vet att jag litar på dig. Tolka inte in för mycket i det.
Jag kommer att hjälpa er, vad som än händer.
Klä på dig nu.
Då så, Emma. Jag kommer strax tillbaka.
Försök slappna av. Andas djupt.
Jag kommer strax.
Det gick snabbt.
Vem har varit en snäll flicka? Inte Emma, ser jag.
Stygga Emma.
Vad gör du här? Ut...!
Rapporten ljuger inte. När doktorn läser det, blir det en månad till-
- för dig och pojkvännen, i isolering. Och så alla adoptionshandlingar-
- du får fylla i. Inte trodde du de skulle låta dig behålla det?!
Vi har inte gjort nåt fel!
Kanske, bara kanske, kan du hjälpa mig-
- att tappa bort rapporten. Göm den så länge. Du är ute om två månader.
Kom igen, Emma. Vad sägs, gullet? Kom.
Såna upplysningar... Nej, inte telefonkön!
Rör mig inte!
- Vad händer här? - Jag behöver en läkare!
Herregud...!
Konstigt. Jag är hungrig ändå.
Vad i helvete pågår?!
För två dar sen var här tyst som i graven, nu är det kris varje sekund!
- Vad händer på sovsal 1?! - Jag vet inte riktigt vad ni menar.
Ni kanske ska läsa det här!
Så går det när ni underskattar patienterna.
Är hon gravid?!
Ert ansvar är mot alla patienter. Inte bara ett fåtal, era utvalda.
Sluta spela "amor", så kanske ni ser att det de behöver-
- är ordning och disciplin.
Efter omständigheterna kan jag inte skriva ut Isaac.
Dr Heller...
Det hela är mitt fel. Jag kan ha inlett dem...
Nej, jag vet att jag inlett dem att tro att intima relationer var okej.
Då ljög ni för mig?
Ja.
Ja, det gjorde jag, doktorn. De ska gifta sig!
Ett fel gottgörs inte av ett annat.
Hur blir deras liv, om vi släpper i väg dem i tron att de är botade?
Ert projekt att sammanföra självmordspatient och nekrofobiker-
- ser fascinerande ut på papper.
De bör slå ut varandra, inte sant?
De är inget "projekt"!
Hädanefter låter ni mig sköta dem. Isaac får stanna på sin sal.
Emma stannar på isoleringen tills alla provsvar inkommit.
- Oförtjänt. Ni är för hård mot dem. - Jag blir än hårdare mot er, doktorn!
Jag gav er tid att utforska era ideer.
Nu ska vi följa beprövade metoder.
Ni flyttar tillbaka till läkarbostäderna i morgon.
Var ni vid ravinen i går?
Som jag brukar, på tisdagar.
- Ni ser blek ut. Blev ni förkyld? - Lite lätt, kanske.
Och era patienter, då? Är de också krassliga?
Nej, de mår bättre i dag.
Ett epilepsianfall, med vattkoppor.
Två fall av matförgiftning, virusartad.
Flagnande hud. Åderbråck i ansiktet...
Exakt var höll ni till?
I ravinen efter vänstra vägen. Intill brunnen.
DeLuca-ravinen.
DeLuca? Jag har aldrig hört den kallas så.
Ni och era patienter kanske ska hålla er på salen tills ni är krya.
Vi vill inte att någon ska drabbas av influensa.
Och doktorn... Jag förväntar mig att ni bär läkarrock hädanefter.
Javisst... doktorn.
- Jag mår så konstigt. - Jag med.
Är jag fortfarande söt?
Jätte-jättesöt!
Vet du vad jag tror? Jag tror att vi... förvandlas...
Varför säger du så?
Titta här.
Jag blöder inte!
Se på din arm.
Vi förändras.
- Som fjärilar... - Javisst.
- Gå till ditt. - Jag har tillstånd!
Tillståndet är återkallat.
Utan ögon som ser och öron som hör...
Precis där den borde funnits.
- UsDHs. - General Teller, tack.
- Tyvärr, sir, han la visst på. - Spåra samtalet.
Departementet för lnhemsk Säkerhet
- Här inne, doktorn. Ta honom. - Kom nu, Sam.
- Jag fick ett anfall. - Jag vet.
- Jag mår bättre nu. - Jag vet.
Kom, du.
Klart. Lås!
- Smärtstillande tar inte. - Han känner inte igen oss!
Infektionen äter upp hans hud!
Ingen får komma in i huset, eller ut. Här råder karantän.
Hädanefter har endast jag tillträde i den här korridoren.
Jag beviljar tillstånd att bära vapen.
Om någon patient från sovsal 1 försöker angripa er... skjut honom.
Jag ser till att de hålls laddade.
Sikta på huvudet.
- Det är inte sant! Inget sånt hände. - Det är inget skamligt!
- Det är nåt fint. Fast förbjudet här. - Jag vet det. Vi vet det.
Vi fick din tillit, det skulle vi aldrig svika.
- Kanske ett falskt positivt utslag. - Det måste det vara.
Genom kontroll över kvinnorna kunde släktfadern säkra sin ätt.
Ibland genom lirkande och vänlighet, men oftast genom våld.
Kvinnans trohet lovade odödlighet för släktens genetiska arv.
Nutida forskning slår fast en rak DNA-linje genom människosläktet.
Mitokondriellt DNA, moderns genetiska kod.
Ironiskt nog finns ingen sån linje i mansledet.
En hop läckra brudar på en öde planet. Och inga karlar!
Rena himlen för astronauterna.
Åk till Mars!
Forskare tror att denna DNA-linje härleder ända från första kvinnan.
Allmänt kallad "Eva".
Min tur...!
- Hon var 15 meter lång... - "15-meters Kvinnan Anfaller".
- Hur kunde du veta? Du fuskar! - Knappast. Skärp dig nu, Sam.
Hur mår du, doktorn?
"Utsökt". Och du själv?
Konstigt.
Lite sömn botar allt.
Jag är inte alls trött.
Jag...
Jag ber om ursäkt för i går kväll.
Jag ville bevisa att det inte var fel att öppna termosen.
- Men det var det väl, eller hur? - Jackie...
Om inte du öppnat den, hade jag gjort det.
- Hur sjuka är vi? - Jag vet inte.
När släpper de ut oss igen, tro? Jag vill kolla mina tomater.
Om ett par dar, säkert.
- Vad pysslar de andra med? - Bara skit...
Boris och Sam spelar nåt dumt jävla spel och Isaac läser ur sin bok.
Hör du, Jackie...
- Det kan bli förändringar i veckan. - Jag vill ha Isaacs bås när han drar!
Jaha... hur det än går, kom ihåg att jag är på din sida.
Om du säger det så, doktorn.
Ursäkta mig ett tag, Jackie.
Hej, Donwynn. Jerry här. Om det ni fann ser ut så här, öppna den inte.
Jag upprepar: Öppna den inte.
En sån kom på avvägar 1968. Den lär innehålla nåt sorts smittämne-
- som påverkar DNA, med helt oförutsägbara resultat.
Den som utsatts för det undersöks och elimineras av regeringen.
Håll ut. Jag kommer till Ravenside i morgon.
Säg inget om att ni har den, visa den inte för nån. Hej så länge.
Det blir bara bättre och bättre, så klart!
I natt ska vi sova.
FÖR TRE DAGAR SEDAN
Jag är botad, jag behöver inget!
- Nej...! - Kom igen, grabben.
- Tufft utan kompisen, Lillan? - Kalla mig inte det!
En del flickor är såna, Lillan. De tänker med fittan.
Tack, Eva.
Alla utgångar är låsta. Dr Heller har låtit beväpna personalen.
Han vill inte att nån lämnar karantänområdet. Alltså hela huset!
Jag såg Marshall i går. Oigenkännlig. En hög nakna muskler och nerver.
Det är ett mördarvirus. Bettet infekterades av hennes saliv.
Ni här ser inte heller så krya ut.
Bra att hon är på isoleringen igen.
Lämna mig i fred, subba!
Inte ovanligt, vid bett. Människans mun är ett kloak av bakterier.
Det kräver aldrig karantän!
Som våra patienter umgås kan bakterien spridas fort.
Håll dig skärpt, Eva. Och håll dig borta från Marshall.
Går det bra med Cabernet?
Jag föredrar Beaujolais.
Ju förr du fattar att du aldrig blir söt som Emma, desto bättre för dig.
Snälla Lillan, hon skiter i dig. Hon kysser inte paddor som du!
- Sluta, flickor. - Va?! Ingen isolering?
Gå bara, Vicky.
Ännu en medicineringsdag utan trassel.
Tjejer!
Jävla subba!
Slut på rasten, flickor!
- Sånt ska fixas. Hon får misstankar. - Men de är beväpnade.
Vad då? Jag är bara en läkare på rond.
- Hur går det... - Tomaterna tar vi senare.
- Lugna er. Jag är strax tillbaka. - Kan du titta in till Emma?
Sam...
Förvara den i säkerhet.
Jävla subba!
- Hej, Maxine, vad är det om? - Det vanliga. Vad har hänt dig?
Hej, Pete.
Rent?
Död... död... död...
Nej, Pete - det är ingen fara.
- Vakt till rastrummet! - Uppfattat.
Dr Heller? Bråk i medicinrummet. Begär tillstånd för lugnande medel.
- Tillstånd beviljas. - Uppfattat.
Verkställ, sa doktorn.
- Området är avspärrat. - Jag behöver besöka en patient.
Frank...!
Det brådskar inte.
- Stopp! - Jag måste till Emma.
- Gå till ditt rum. - Men hon behöver mig, hon är min vän.
Jag har order att skjuta. Gå till ditt rum, snälla!
Förstår du inte att hon behöver mig?!
- De bränner oss levande! - Tyst, jag tänker.
- Det var nåt nytt. - De dödar alla som bär på...
- ...det utomjordiska viruset. - Från planet B, 1956.
Utomjordingar. De kan vara problematiska.
- Om vi ser till fakta... vi förändras. - Minst sagt!
- Vi äter inte. - Sover inte.
- Blöder inte. - Sover inte.
- Nya naglar. - Ny hud.
- Vi känner varandras smärta. - Vi är inne i varandras skallar.
- Säg nåt vi inte redan vet. - Jag har inte fått medicin i dag...
..."Gregory"...så jäklas inte!
Ta mina pengar!
Jag är less på dina komplotter och dumma jävla spel.
Du är galen, inte jag.
Jag är här p.g.a. min ilska. Påstå inte att du är bättre än jag!
Jag är ingen kuf. Jag har aldrig skadat nån.
Om ni två börjar slåss blir vi alla blåslagna!
- Lustigt...! - Du har sagt ditt nu.
- Då drar vi! - Donwynn sa åt oss att stanna.
Hur tokigt det än är, så har Sam rätt.
Så snart de hittar oss blir vi forskningsprojekt!
Donwynn kan inte skydda oss den här gången.
- Vakten? Problem på medicineringen. - Vaktstyrka 1 på väg. - Kom igen.
Hur gör jag, Marshall?
Jag sätter allt på spel för att se vart det leder.
Jag antar att infektionen varierar för varje utsatt individ.
Ni är nog vid slutet av det vegetativa spektrumet.
Emma?
Emma!
Emma...!
Att bota eller inte bota...?
Tänk vilken makt denna lilla nyckel besitter.
Det vore bortkastat på er. Ni är för långt gången.
Tyvärr blir ni förtidspensionerad. Ni får besöka krematoriet.
- Kom...! - Nej! Jag ska till Isaac...!
Det är ett monster!
Emma!
Nu går vi.
Emma!
Du var min bästa vän!
I jakten på odödlighet har vi ofta nonchalerat själva dödsögonblicket.
Hur ofta minns vi en vacker födsel, framför en tragisk död?
Ett rörande farväl, en ödets nyck, en rad tillfälligheter.
En kärestas sista kyss. Ett brustet hjärta.
Förevigandet av ens minne kan helt enkelt ligga i hur vi dör.
Isaac, du är inte död, jag hör dig.
Jag känner ingenting.
Jag känner inget.
Anropar Dr Heller, kom.
Vad är det för grejs på fönstret?
Vi fick inte öppna dörren här. Vad som än hände.
Det är ingen där.
- Jag är Jerry och söker Donwynn. - Han är på väg. Ursäkta.
- Vänta här, du. - Dumma subba. Kolla när jag kutar.
Kanske om du inte tagit alla mediciner...!
Jag har samma märke.
- Jag har aldrig sett nåt sånt. - Du som sett allt...!
Ja, men inte det här.
- Du borde inte överlevt. - Då dödas inte du heller!
Kolla bröstet!
Otroligt...!
Bättre än "Resurrector". 1962-versionen.
- Vi kan inte dödas. - Skitsnack.
- Vi är döda! Fattar du inte? - Lägg av med dödsskiten!
Det är illa nog med den där jävla boken du läser ur...!
Han har rätt. Ni är döda. Enligt mänskliga normer.
Ni öppnade visst röret?
Det innehåller ett rekombinantvirus som raserar och bygger om ens DNA.
Resultaten kan vara oerhörda. Övermänskliga, eller helvetiska.
- Då är vi väl förbi ombyggnadsfasen? - Inte riktigt.
Det utvecklas precis som kroppens individuella ämnesomsättning.
Så mycket är känt. Ni är bara i larvstadiet.
Ni har ingen aning. Detta kan vara början till den ultimata farsoten.
Pesten.
- Förklara! - Akta honom. Vi kanske smittar!
- Jag gillar inte honom. - Ni är högst smittobärande.
Godisbutiken!
Fan också...!
Helvete...!
- Här och här är avspärrat. - Jag har signal, ringer vi snuten?
- Det tycker jag. - Om en patient som flippat?
Det är vår uppgift. Kom. Håll ögonen öppna nu!
Du luktar för jävligt...!
Hör upp! Ni måste till era salar på en gång, och stanna där.
- Det har uppstått en situation... - Sätt fart!
Ja, "DeLuca". Den här var min fars. Hans kropp återfanns aldrig.
De beskyllde honom för att forskningsbyggnaden brann ner.
Det är inte sant. Far var en reko karl.
Här var en hemlig militäranläggning som drevs med forskningsanslag.
Det hela började västerut, på en annan bas.
Ett sovjetiskt spionflygplan störtade i öknen.
Vraket fraktades till närmaste bas.
Endast piloten, en man vid namn Rubinskij, överlevde.
De här små sakerna räddades. Rubinskij hördes om dem-
- men han verkade lika ovetande om deras ursprung som forskarna.
Njet, njet, njet.
Inte sovjetisk. Gjord i Amerika. Amerikanska.
Gjord i Amerika.
På något sätt...
...öppnade röret sig och han utsattes för-
- vad som nu fanns i. På basen insåg man genast vad som hänt...
...och att det var för riskfyllt att ha honom på en kärnvapenbas.
Han fördes hit, till forskningsbyggnaden.
Där ute där växthuset står nu.
Han sattes i isolering.
Han fick influensa. sen flagnade hans hud och han fick utslag.
Sen miste han aptiten och ville inte sova heller.
Läkarna stod svarslösa. Alla prover visade på att han var... död.
Inga vitala tecken, inga reflexer. Men där satt han...
Han tänkte, pratade, rörde sig, och var allmänt trevlig.
T ills han fick smaka kött, från människa.
Kolla, hon dansar...!
Han började utvecklas så otäckt att läkarna beslöt att avliva honom.
Fast hur dödar man en varelse som redan är död?
- Alla är döda! - Bort, doktorn! Dr Heller sa...
Ligg kvar!
När han bet vårdaren, fördes smittan vidare.
Rubinskij förmådde tänka och tala, men inte den nya varelsen.
Herregud...! Han kan inte dödas.
Han blev en viruskopierande maskin som smittade allt han rörde vid.
Smittan kunde inte hejdas.
Inom ett dygn reste sig de levande döda ur blodbadet.
- Men de stoppade dem? - Hur? De var redan döda, sa du.
I jakten på antivirusmedel fann de att viruset krävde kontroll-
- över motoriska och autonoma funktioner.
Lösningen var enklare än de anat.
Kom, Isaac!
Isaac, dr Tollbridge sa att jag är gravid.
- Det är ju omöjligt! - Smittan måste ha...
Jag är rädd! Vad är det som händer?!
En patient har kollapsat utanför sovsal 1 - jag behöver hjälp.
Begärde du förstärkning?
Donwynn! In här...!
- Din e-mailkontakt kom hit. - Han sa att vi är döda...
...och att vi skulle börja äta människor.
- Jag glömde min bok där ute! - Nej, vänta...!
FÖR TVÅ DAGAR SEDAN
Var ska jag söka om hur processen stoppas?
Han skulle just berätta.
Hans far jobbar på anläggningen och beskylls för branden.
Men inget sägs om vilken forskning de bedrev här.
Utom det Jerry sa.
- Vad är det där för nåt? - En Buick -65:.a.
Nej, platsen. Det är ravinen vi städade.
Rätt. Dr Heller kallade den "DeLuca-ravinen".
Han har vetat det hela tiden...
- Jävlar...! - Hör du deras tankar?
- Inte nu längre. - Som om signalen brutits.
- Lugn, det är ju bara vi. - Era vänner.
Vi har fredliga avsikter.
"För oss till er ledare...!"
Ni vet inte vad ni går miste om.
Ni ger nog med er. Vänta, så får ni se.
Ni behöver det.
En munsbit till senare...
Hej, Emma.
- Han kanske har rätt. - Vi ska bekämpa det.
God kväll, välkomna till Nyheterna. Jag heter Jim Dudelson...
Precis som Jerry sa - viruset har reproducerat sig och tar över alla.
- Donwynn! - Eva...!
De tog en av mina män, slet isär honom i degtrådar! Vad är detta?
- Släpp inte ut dem! - Ni stoppar dem inte så.
- Vad är det med dig? - Vad är du?
Slösa inte kulor på oss, ni behöver dem för att överleva.
För sent...!
Bort härifrån!
Emma!
Helvete! Håll er tätt bakom mig.
Jag hatar din matlagning!
- Jag har aldrig sett nåt liknande! - Försök minnas vad Jerry sa.
Hur stoppar man dem?
Det var inte branden, det minns jag.
- De fann nåt när de sökte antivirus. - Smittar den där skiten?!
Hade jag ett antivirusmedel, så låste jag in det...
Nyckeln till skåpet i medicin- förrådet. Ett av Hellers projekt.
Nu drar vi. Sätt fart...!
Det känns som om magen ska sprängas!
En sammandragning. Andas djupt...
Gullet, ge mig nycklarna, så hittar jag förbandslådan åt dig.
Vem är padda nu, då?
Välkommen till min värld... slyna!
Du, Marshall...
Heja...!
Marshall, du ser för jävlig ut.
Spring, spring!
Håll ut, jag letar efter avslappnande.
Håll ut.
Smärtan släpper.
Smärtan släpper...!
- Hur överförs viruset? - Genom ett sår eller ett bett.
Helvete!
Injiceras direkt in i... Me... Vad menas?
Eva, vad börjar på "Me"?
- Det är du som är läkare! - Jag är inte mig själv just nu!
Okej. "Me"... Direkt i medicineringen?
Nej, det är nog nåt med anatomin...
Vätesuperoxid
Vad gör du?! Du är en av oss, en i familjen.
Varför vill du skada oss? Varför?!
Hon fattar inte. De fattar bara inte.
Hit med kött...!
Donwynn, vi är ju kompisar. Minns du det?
En blivande mamma ska äta nyttigt. Ät! Erkänn att de luktar gott.
"Medulla"... Injiceras i Medulla inom en timme efter exponering.
- Medulla? - Skallbasen.
Skallbasen... sa du ju.
Hugg och slag kan inte krossa oss!
Var tysta! Han är nästan framme.
Den första ättlingen, Emma. Vi är en enda familj...
Vi är ett.
Genom nacken, Isaac...! Skallbasen.
Enda sättet att besegra döden ligger i dödsögonblicket.
I denna flyktiga stund av intet tillåts inte ens dödens existens.
I GÅR En extrainsatt nyhetsbulletin:
Vi har bekräftat rapporter om döda som återuppstår och anfaller.
Hittills har ingen officiell förklaring uttalats-
- men ögonvittnen berättar...