CHCI VIDĚT AMERIKU TAKOVOU, JAKÁ MÁ BÝT
PODLE DEKLARACE NEZÁVISLOSTI A ÚSTAVY.
AMERIKO, BUĎ TÍM, ZA CO SE PROHLAŠUJEŠ!
-PAULI MURRAYOVÁ
Můžu vás vyfotit zblízka bez brýlí?
Lehni.
Sedni. Lehni.
Lehni.
Úžasné.
U ničeho nesmí chybět.
Jmenuji se Pauli Murrayová
a soustřeďuji se na obor lidských práv.
Celá moje osobní minulost byla bojem za splnění požadavků dokonalosti
ve společnosti, kde převládají myšlenky,
že černoši jsou ze své podstaty podřízeni bělochům
a ženy ze své podstaty podřízeny mužům.
Pauli Murrayová daleko předběhla svou dobu.
Říkala a dělala věci mnohem dříve než ostatní.
ČEKÁRNA PRO BAREVNÉ
Pauli měla kuráž čelit diskriminaci
v době, kdy to bylo velmi riskantní.
Incident za incidentem znamenal, že dříve nebo později
z toho buď vyletím z kůže,
nebo najdu způsob, jak protestovat.
Pauli byla spisovatelkou, právničkou, knězem a básnířkou.
„Naděje je stopka drcená v sevřených prstech.
„Naděje je píseň v zemdleném hrdle.”
JEDNOU BUDEM DÁL
Pauli byla klíčová pro mnoho práv a svobod, z nichž se všichni těšíme.
Pauli Murrayová nebyla jen úžasná právnička nebo tvrdá feministka,
byla také queer, nebinární osoba.
Studenti se mě často ptali, proč nevědí nic o Pauli Murrayové.
Jak může mít jeden člověk tak stěžejní význam,
a přitom se jeho jméno vůbec neučíme?
Jmenuju se Pauli Murrayová
Moje prateta Pauli mi zavolala,
že se nedožije rána.
Řekla: „Máš tu věci, které pro mě budeš muset udělat,”
a o pár hodin později zemřela.
Ukázalo se, že jsem vykonavatelkou její závěti...
KAREN ROUSE ROSSOVÁ PAULINA PRANETEŘ
...a tak jsem musela shromáždit její věci.
Místnosti byly lemovány kartotékami a na nich trůnily police na knihy.
Krabice, složky, dopisy vládě.
Všechno schraňovala.
SCHLESINGEROVA KNIHOVNA
HARVARDOVA UNIVERZITA
Paulina závěť byla velmi jasná.
Chtěla, aby její papíry byly ve Schlesingerově knihovně,
na jednom z míst, kde jsou umístěny historické články žen.
Teta Pauli mi toho o svém životě moc neřekla.
Věděla jsem, že byla knězem, právničkou,
ale ona se nikdy o žádném svém úspěchu nezmínila.
Tak jsem se dala do čtení toho, co jsem nepřečetla,
a uvědomila si: „Panebože.”
„Petersburgský autobusový incident. Březen 1940.”
O 15 LET DŘÍV, NEŽ ROSA PARKSOVÁ ODMÍTLA JÍT DOZADU V AUTOBUSU
Nezačínala jsem úmyslně popírat...
ZVUKOVÁ NAHRÁVKA PAULI MURRAYOVÉ
...zákony o segregaci ve Virginii.
Jak se často stávalo v těch raných dobách,
došlo k incidentu
a nedalo se dělat nic jiného než se bránit.
S kamarádkou jsme jely o Velikonocích
z New Yorku do Durhamu
navštívit mé dvě tety.
Ta kamarádka se jmenovala Adelene McBeanová.
Říkali jsme jí „Mac”.
Moje matka zažila poprvé...
MARGHRETTA MCBEANOVÁ DCERA ADELENE
...to, co bylo poměrně běžné v mnoha částech Jihu.
Po překročení Mason-Dixonovy linie se čekalo, že se přesunete dozadu.
BÍLÍ
Autobus byl kvintesencí segregačního zla.
Intimita vnitřku autobusu umožňovala veřejné ponížení černochů
za přítomnosti privilegovaných bělochů,
kteří tiše nebo lhostejně přihlíželi naší hanbě.
Když dojeli do Virginie,
černí lidé vstali a přesunuli se dozadu
a pak nastoupilo víc bělochů.
Řidič autobusu naléhal, abychom si přesedly na další sedadlo.
To ale bylo rozbité, a tak jsme to odmítly udělat.
Řidič autobusu řekl, že dál nepojede,
dokud nepůjdeme dozadu.
A policie přišla a zatkla nás.
OKRESNÍ VĚZNICE PETERSBURG, VIRGINIE
Mac a já jsme měly hlad a byla nám zima, ale bály jsme se jít spát,
protože matrace byly plné štěnic.
Když jsem protestovala, nevrlý noční žalářník zakřičel:
„Drž hubu, nebo tě pošlu do kobky.
„Až se tam na vás vrhnou krysy,
„budeš litovat, žes nedržela klapačku.”
Dostihla nás realita. Dostihla nás realita a...
Bylo to vážně děsivé.
Pauli se obrátila na NAACP
v naději, že by mohli dosáhnout rozhodnutí, které by prohlásilo...
PATRICIA BELL-SCOTTOVÁ
...oddělená sezení za protiústavní.
PODROBNOSTI O INCIDENTU:
OBVINĚNÍ Z VYVOLÁNÍ VÝTRŽNOSTI 23. 3. 41
SCHÉMA AUTOBUSU
Mac a já jsme sepsaly hlášení,
souhrn celého případu, fakta...
Poté, co nás propustili na kauci,
jsme byly pozvány na setkání s právníky NAACP Thurgoodem Marshallem,
soudcem Williamem H. Hastiem a dr. Leonem A. Ransomem.
Byla to má první zkušenost s týmem právníků bojujících za lidská práva
v akci a já tam seděla několik hodin jako okouzlená.
Bojovali za právo amerických černochů na bezproblémovou asimilaci.
Ale soudce věděl, že se z toho stává velká věc,
a tak byli nakonec vyšachováni.
SOUD PETERSBURG HUSTINGS
Soudce opominul zákon o segregaci, o který šlo, a jen řekl,
že jsme rušily veřejný klid.
ZÁKAZ KOUŘENÍ SEDADLA PRO BAREVNÉ VZADU
Takže nejsou schopni přeformulovat právní precedens.
Odsedí si krátkou dobu a pak je pustí.
V té době jsem cítila jen hořké zklamání
z osobní porážky,
ale začala jsem chápat, že jsme malou součástí týmové práce,
která měla za cíl konečné zrušení všech segregačních zákonů.
Ta myšlenka byla omračující.
RUTGERSOVA UNIVERZITA
Dnes máme tuto opravdu skvělou příležitost
dovědět se něco o dr. Anně Pauline Murrayové.
Pauli Murrayová je tak neobyčejná.
Nedokážu popsat, v čem všem byla průkopnice, ani jak byla úžasná.
Představte si, že jste černoši ve 20. století
a snažíte se argumentovat, že vaše lidskost by měla být respektována.
Žijete ve světě, kde vás lidé už tak nemají rádi,
protože jste černí.
Chci vám částečně nastínit, co utvářelo život Murrayové.
Toto je první kapitola, první strana
rukopisu mé autobiografie.
Ve studii publikované v roce 1910, kdy jsem se narodila,
dr. Howard W. Odum, tehdy sociolog na Kolumbijské univerzitě,
prohlašoval, že rasy mají různé „schopnosti a potenciality”,
konec citátu.
A těm, kteří by rádi černochům pomáhali, radí toto:
„nečekejte toho od nich příliš.”
„Mají jen mizivé ponětí o významu ctnosti,
„pravdy, cti, mužnosti a bezúhonnosti.
„Nejlepší vzdělání pro černošské dítě
„by ho mělo dovést k bezpodmínečnému přijetí
„faktu, že je jiné rasy než běloši, což je správné,”
konec citátu.
ŠKOLNÍ AUTOBUS
Ještě si to pamatuji a vidím tu budovu staré školy.
Byla to vratká stará dřevěná budova, nebyly tam žádné houpačky.
Nic, s čím by si děti po škole hrály.
A škola pro bílé děti
byla samozřejmě uprostřed trávníku obehnaného plotem.
Byl to kontrast mezi tím, jak jednali s námi
a jak jednali s bílými dětmi.
A tyhle věci vycítíte.
Pocházím z velmi hrdé rodiny.
Byli tvrdohlaví. Šli proti proudu.
Tohle je ten dům. Dům Pauli Murrayové.
Když sem přišla, byly jí tři roky.
DURHAM, SEVERNÍ KAROLÍNA
A stalo se tak v důsledku tragédie.
Její matka zemřela na krvácení do mozku
a její otec skončil v psychiatrické léčebně.
I když se narodila v Baltimoru, tohle byl její pravý domov.
Když jsem přijela do Durhamu,
domácnost zahrnovala tetu Pauline, tetu Sallie
a mé prarodiče, Fitzgeraldovy.
Fitzgeraldovi byli v černošské komunitě v Durhamu
dobře známí a těšili se velké prestiži.
Rodina je původem směsicí Čerokíů,
Irů a Afroameričanů.
Někteří členové rodiny byli tak bílí,
že byli bráni za bělochy.
A Pauli byla někde mezi tím.
Kvůli jejich barvě pleti
vůči nim měli předsudky běloši i černoši.
A tak byli entitou sami pro sebe.
Pauli pro ně byla potěšením.
Teta Pauline neměla děti, a tak na ni nedala dopustit.
Teta Pauline učila v místních veřejných školách,
a když mi byly asi čtyři roky,
rozhodla se, že mě bude každý den brát s sebou.
Směla jsem sedět vedle starších dětí a sledovat, jak odpovídají.
Ke konci školního roku
byla teta Pauline překvapená, když mě slyšela říkat:
„Teto Pauline, já umím číst.”
Vzala jsem knihu dítěte vedle sebe a začala jsem nahlas číst.
Celou tu dobu, co jsem byla v její třídě,
jsem se učila to, co ona učila ostatní.
Od té doby byla třída mým druhým domovem.
Směla se ptát na cokoli.
Směla mít vlastní názor.
Ale Pauli nechtěla nosit šaty.
Teta Pauline ji nutila chodit každou neděli do kostela.
Takže se dohodly.
Řekla jí: „Celý týden můžeš nosit kalhoty,
„ale když se půjde do kostela, musíš si obléct šaty.”
Měla jsem poměrně chráněný život.
Život se stal nesnesitelným
až v kontaktu se světem bílých.
Lidé oslovují dospělé černochy „teto”, „strejdo” nebo „hochu”.
Zhruba 50, 60 lidí je každoročně lynčováno.
Nepamatuju si, že by lynčování byla viditelně zobrazována v novinách,
ale doslechli jsme se o nich.
„Včera v noci někoho zlynčovali v tom a tom okrese.”
Stále nás provázelo povědomí o Ku Klux Klanu.
Toto povědomí v dítěti mé generace
roste jako...
Skoro jako část vašeho těla a vaší bytosti.
UTLAČOVATELŮM
NYNÍ JSTE SILNÍ
A MY JSME JEN HROZNY
ZRALÉ K PRASKNUTÍ.
ROZDRŤTE NÁS.
VYMÁČKNĚTE Z NÁS VEŠKEROU ODVAHU,
SKRYTOU V TĚCH ZRALÝCH SLUPKÁCH.
ALE NAŠE SÍLA JE NENÁPADNÁ,
POSÍLENÁ STALETÍMI MARNÝCH TUŽEB.
VYTRVÁME, ABYCHOM VÁM V TOM OSAMĚLÉM SOUMRAKU
VAŠEHO ZIMNÍHO ZÁRMUTKU UKRADLI ZDRAVÝ ROZUM.
-PAULI MURRAYOVÁ
„Vytrváme, abychom vám v tom osamělém soumraku
„vašeho zimního zármutku ukradli váš zdravý rozum.”
Uvědomuje si Pauli své místo v dějinách?
Pauli si klade za cíl napravit situaci,
která nastala vznikem otroctví.
Myslím, že je to velmi silné. Pauli to tvrdí a říká:
„Tohle je můj prostor a teď nastal můj čas na tuto práci.”
Vytáhne psací stroj a píše, aby se plně vyjádřila.
To zůstane natrvalo, takže možná budoucí generace, jako jsme my,
tomu lépe porozumí.
Myslím, že impulsem k psaní je přání komunikovat.
Jinými slovy chcete sdílet s jinými lidmi některé poznatky,
nebo některé vaše pocity nebo vaše emoce.
Pro mě je mnohem těžší psát o sobě než o někom jiném.
Šestá kapitola, rukopis strana 120.
Po škole jsem nechtěla navštěvovat další segregované školy.
To bylo mé pevné odhodlání.
A tak mě teta Pauline vzala do New Yorku.
Ohromilo mě téměř vše, co jsem viděla.
EMPIRE STATE BUILDING
Mrakodrapy, Coney Island, socha Svobody,
divadla na Broadwayi...
NEJPRVE SI VYBERTE
...a automat, kam vhodíte nikláky a dostanete teplý pokrm.
Nejvíc ze všeho mě ohromilo, že člověk mohl sedět kdekoli
ve vlacích metra, v autobusech a tramvajích.
Na Hunter College jsem byla jedna ze čtyř černošek ve skupině 247 žen.
Vybrala jsem si všechny kurzy zabývající se literaturou,
kreativním psaním a psaním povídek.
Nezapomínejte, že jsem byla jižanské dítě
s otřesnou gramatikou
a neustále jsem pociťovala propast mezi svou úrovní vzdělání
a úrovní ostatních bystrých studentů na této vyšší odborné škole.
A tak mě stále provázely obavy, zda na to vůbec mám.
Školu jsem dokončila v roce 1933.
Velká hospodářská krize.
Dlouhé fronty čekajících mužů,
čekajících na misku polévky, na práci.
Pro toho, kdo rozjížděl svou kariéru, to bylo nejhorší možné období.
Každé ráno jsem marně procházela pracovní inzeráty.
VYPŮJČILA JSEM SI POSLEDNÍ CENT,
NEMÁM CO DÁT DO ZÁSTAVY
SŮL A VODA
JIŽ NEMÍRNÍ NAŠE KŘEČE Z HLADU
Navzdory těmto těžkostem
život bez práce umožňoval volnost pohybu
a cestování způsobem, který jinak nebyl společensky přijatelný.
TULAČKA
Chystala jsem se připojit k odhadovaným 300 000 bezdomovců, nechtěných chlapců
a hrstky dívek, kteří jezdili nákladními vlaky
nebo stopem z města do města a hledali práci.
Nosila jsem stopařský ohoz, skautské kalhoty a koženou bundu
a měla jsem malý batůžek s minimálním vybavením pro kempování.
Také jsem měla chlapecký sestřih a drobnou postavu
s plochou hrudí,
takže jsem na první pohled vypadala jako malý dospívající kluk.
Pauli si užívá toho, že vypadá jako kluk.
Existují její krásné fotky,
kde pózuje jako chlapec,
a dává si různá jména. Říká si Pete.
Říká si „Chlápek”.
CHLÁPEK - 1931
Když o tom píše,
říká, že to dělá proto, aby se ochránila,
protože jako svobodná černoška nemůže ilegálně jezdit po kolejích
beze strachu z obtěžování nebo sexuálního napadení.
Zavazuji se
k Nové dohodě pro americký lid.
TÁBOR TERA SEVERNÍ NEW YORK
Stala jsem se jednou ze stovek žen bez práce,
které se účastnily tábora TERA,
jednoho z 28 ženských táborů zřízených podle Nové dohody.
Okamžitě jsme si padly do noty s Peg Holmesovou, turistickou poradkyní,
intelektuálně zvídavou, čímž mě podněcovala.
Peggie Holmesová byla dcerou konzervativního bankéře
radikalizovaného Velkou hospodářskou krizí.
Zdálo se, že Peg neměla vůbec žádné rasové předsudky.
Přečetla si několik mých básní a řekla:
„Jak můžeš psát s takovou účastí?
„Kdybych já byla černá, byla bych zatrpklá.”
To jaro jsme si s Peg vyjely na pět týdnů stopem do Nebrasky a zpět.
Nový člověk, který uvažuje jako vy
a obědvá na prázdné pláži za soumraku...
To jsou malé každodenní radosti života.
STEJNÝ PLAT STEJNOU PRÁCI
Peg a já jsme se začaly zajímat o průmyslové a pracovní problémy.
A tak jsem se setkala se svou první stávkovou hlídkou.
V dělnickém hnutí byl znát téměř náboženský zápal.
Začátkem roku 1937 jsme se zapojily do generální stávky
automobilových dělníků.
To mě katapultovalo k radikálnímu postoji.
STÁVKUJEME ZA SLUŠNÉ MZDY
A já si začínám spojovat
celý tento pojem svobody a důstojnosti
s tím, jaké to je být černochem v USA.
VSTUP DO NAŠICH ODBORŮ HORNÍCI ZE ZÁPADNÍ VIRGINIE
Další kapitolu si nejspíš nechám na příště.
Asi chápete, že to je emočně náročné.
Každopádně doufám, že jsem čtenáře zaujala.
Pauli Murrayová si uvědomovala, že je historickou postavou.
Schlesingerova knihovna má 135 krabic...
ROSALIND ROSENBERGOVÁ
...článků Pauli Murrayové.
Některé z nich nebyly zahrnuty do žádné její publikované práce.
Narazila jsem na složku označenou „Sexualita”.
Murrayová řekla lékařům, že se jeví jako žena,
ale ve skutečnosti je mužem.
„JEDEN Z EXPERIMENTŮ PŘÍRODY:
DÍVKA, KTERÁ MĚLA BÝT CHLAPCEM.”
-POZNÁMKA PRO LÉKAŘE OD PAULI MURRAYOVÉ
Pauli doufala, že vztah s Peggie
bude normální,
čímž Pauli mínila,
že ona bude mužem a Peggie manželkou.
Jenže Peggy odmítala vidět Pauli jako muže.
A nakonec ten vztah skončil.
NEPOSÍLEJ MĚ PRYČ, MÁ MILOVANÁ.
POJĎ SE MNOU
A PŮJDEME SE ZPĚVEM. -PAULI MURRAYOVÁ
Rozchod s Peggie Holmesovou
vedl k Paulinu citovému zhroucení,
které skončilo její hospitalizací v nemocnici Bellevue.
Pauliny poznámky z psychiatrických léčeben, kde byla na pozorování,
jsou velmi podrobné.
PROČ MĚ NEJVÍC PŘITAHUJÍ
EXTRÉMNĚ ŽENSKÉ A HETEROSEXUÁLNÍ ŽENY?
Pauli má depresi, ptá se lékařů, proč tomu tak je.
ZNEMOŽŇUJE USPOKOJIVÝ VZTAH S KÝMKOLI.
KAM BYCH MOHLA JÍT PRO ODPOVĚĎ?
Tyto zkušenosti vždy existovaly.
Pauliny záznamy
nám dávají nahlédnout do mysli lidské bytosti černé pleti,
která genderově nezapadala do své doby.
Když jsem seděla nad lékařskými záznamy a poznámkami o Murrayové...
VZPOMÍNKOVÁ OSLAVA PAULI MURRAYOVÉ
...sama jako trans, genderově nevyhovující, queer člověk smíšené rasy,
říkala jsem si: „Tento pocit dobře znám.”
Učili nás věřit, že lidé jako my neexistují.
Takže když jsem se dověděla o Pauli Murrayové,
byla jsem užaslá a naplnilo mě to nadějí.
A taky jsem byla naštvaná,
protože jsem v jistém smyslu cítila, že jsem byla okradena o část své historie.
Ztotožňuji se s neklidem někoho,
kdo se snažil žít jako celistvá bytost
v jednotě těla, mysli a ducha.
Kdyby tu dnes seděla Pauli Murrayová
a já se zeptala: „Pauli, jaká zájmena používáš?”
Nevím, co by Pauli Murrayová odpověděla.
Vzhledem k tomu, že jsem černá a queer,
mluvím o Pauli jako o „nich” nebo jednoduše o „Pauli”,
abych ocenila rozsah jejích genderových zkušeností.
Akademici, kteří o Pauli píší, vesměs stále používají ženská zájmena,
ona nebo její.
Přátelé a rodina na ni odkazují ženskými zájmeny.
Ale myslím, že budeme zřejmě vídat víc lidí, kteří odkazují na Pauli Murrayovou
genderově neutrálními zájmeny, a ne těmi ženskými.
PAULI MURRAYOVÁ PROUD SHOES
Murrayová se v publikovaných dílech nezmiňuje
o potížích s genderovou identitou.
I s přáteli o tom mluvila jen málokdy.
Nikdo z jejích blízkých
ji nechápal. Až na tetu Pauline.
Teta Pauline říkala Pauli „můj klukholka”
a vždy Pauli podporovala.
Teta Pauline dovolila tetě Pauli být přesně tím, kým potřebovala být.
Takto bezpodmínečné lásky se nám často nedostává.
Ale když se to snažila najít jinde,
bylo to opravdu těžké.
Vždycky byla pracant.
Celou noc pila kávu.
Bývala netrpělivá.
Často říkávala: „Ještě mě uvidíte. Ještě mě uslyšíte.”
SEVEROKAROLÍNSKÁ UNIVERZITA
13 LET PŘED PŘIJETÍM PRVNÍHO ČERNOŠSKÉHO STUDENTA
Tou dobou
Severokarolínská univerzita připravovala kurzy o rasových vztazích.
Napadlo mě, že teď by už mohli přijmout osobu černé pleti.
ŽÁDOST O PŘIJETÍ
Poslali mi blanket žádosti.
A připsali tam rasu a náboženství.
Sice jsem na to odpověděla, ale možná jsem si řekla, jaký je v tom rozdíl?
Odpověděl mi
rektor Severokarolínské univerzity:
„Ústava a zákony mi nedovolují
„přijmout osobu vaší rasy.”
Prezident USA se na cestě domů do hlavního města
zastavil na Severokarolínské univerzitě,
aby tam získal čestný titul doktora práv.
Jsem šťastný a hrdý na to, že se stanu absolventem Severokarolínské univerzity,
která symbolizuje
americké liberální smýšlení
prostřednictvím amerických činů.
Pauli ten proslov slyšela...
ROOSEVELT HÁJÍ POLITIKU LIBERALISMU
...a rozhodla se napsat Franklinu Rooseveltovi dopis.
Byl to typický horlivý protestní dopis Pauli Murrayové.
Vyzval jste Američany k podpoře liberální filozofie založené na demokracii.
Co z toho vyplývá pro černé Američany?
Chválil Univerzitu v době,
kdy tam Pauli nedovolili studovat.
Takže ve třicátých letech tahle černoška drze píše prezidentovi,
aby nebyl pokrytec.
Stále více mě děsilo jeho mlčení ohledně lidských práv
a jeho odmítnutí dokonce veřejně mluvit ve prospěch
federálního zákona proti lynčování.
Ozval jste se dost hlasitě proti upalování našich lidí?
Pauli se rozhodla
poslat kopii Eleanor Rooseveltové.
Paní Rooseveltová odpověděla poměrně rychle
a dopis vlastnoručně podepsala.
„Četla jsem kopii dopisu, který jste mi poslala...
BÍLÝ DŮM - WASHINGTON
„...a naprosto vás chápu.
„Ale k velkým změnám dochází pomalu.
„Jih se mění, ale nenaléhejte příliš.”
ELEANOR ROOSEVELTOVÁ
Tento konfrontační postoj, který měla Pauli vůči UNC,
svědčí o tom, co by ona nazvala „konfrontací pomocí psacího stroje.”
Žena se hlásí na univerzitu v S. K. a guvernér Hoey jedná
Pauli napsala dopisy, které vydaly černošské noviny.
Což tam přitáhlo velkou pozornost.
A najednou se o tom mluvilo v rádiu.
„Neidentifikovaná černoška se hlásí na Severokarolínskou univerzitu.”
Bylo to v celonárodních zprávách.
V mé rodině to vyvolalo zděšení.
Především se báli, že budou lynčováni.
S tou Severokarolínskou univerzitou, to byla jedna porážka.
A to zatčení v autobuse,
plus celoživotní potupné jednání nejen vůči mně,
ale i vůči chudým venkovským černochům.
To vše vyvrcholilo
pochopením, že mám-li bojovat proti segregaci,
potřebuji zbraň, potřebuji dovednost.
A tehdy jsem se rozhodla jít na práva.
Cos to řekla?
Tvoje schopnost soustředit se je neuvěřitelná.
V tom máš asi pravdu.
Když jsem byla na právnické fakultě,
moji spolužáci mohli vést
ty nejbizarnější debaty,
ale já to nevnímala a pokračovala ve své...
Pauli přijíždí na Howardovu univerzitu na podzim roku 1941.
A o mnoha tehdejších případech občanských práv
se teoretizovalo právě na Howardově univerzitě.
Po chodbách
tam chodil Thurgood Marshall, William Hastie a Leon Ransom.
Za své první dva roky jsem byla jediná žena na právnické fakultě.
PAULI MURRAYOVÁ PREZ... NEW YORK
Ani mě nenechali mluvit ve třídě.
ROČNÍK 1944 - PRÁVNICKÁ FAKULTA HOWARDOVY UNIVERZITY
Když jsem zvedla ruku, nikdo si mě nevšímal.
Můj profesor řekl: „Nevím, proč ženy vůbec studují právo.”
Byla jsem konsternovaná.
Mluví o tom, čemu říkají Jim Crow,
což je systém rasové segregace,
a ona říká: „To, co zažívám já, je Jane Crow.”
Být černoškou neznamená jen vypořádávat se s rasovou segregací,
ale také s diskriminací na základě pohlaví.
Nevyrůstala jsem v rodině, kde by ženy byly omezovány.
A na konci roku
hodnotili studenty a zveřejnili jejich známky.
Murrayová, Murrayová, Murrayová, ve všem první.
Druhý rok už mě nechali mluvit.
Murrayová se stává poradkyní studentské odnože NAACP.
17 LET PŘED PROTESTEM V BUFETU VE WOOLWORTH
Kdykoli jste jeli do centra Washingtonu, byla tam místa, kam jste nemohli jít.
INEZ SMITH REIDOVÁ
Třeba jste nemohli jít do Garfinckelova obchodního domu.
Nemohli jste do restaurací v centru,
ani do Národního divadla.
Začala jsem víc experimentovat s nenásilnou, přímou akcí.
Začali jsme mezi ulicemi 14. a U
v restauraci zvané Kavárna Malého paláce.
To bylo uprostřed černošské čtvrti,
ale obsluhovali tam jen bílé.
A my tam jedno sobotní odpoledne vešli.
Odmítli nás obsloužit.
BISTRO
Vzali jsme si své prázdné tácy, sedli si,
otevřeli si knihy a začali naši lekci.
Ten malý prostor jsme zaplnili.
A vyšlo to.
Úžasné je, že uspěli.
STUDENTI DONUTILI KAVÁRNU, ABY UKONČILA SEGREGACI
Skutečně uspěli v desegregaci ulice U.
Nadešel čas provést frontální útok
na ústavnost segregace.
1944 - DESET LET PŘED TÍM, NEŽ NEJVYŠŠÍ SOUD ZRUŠÍ
DOKTRÍNU „ODDĚLENI, ALE ROVNI“
Pro svou práci v posledním ročníku jsem zvolila:
„Měl by být Plessy vs. Ferguson zrušen?”
Plessy vs. Ferguson byl případ u Nejvyššího soudu v roce 1896,
kde se rozhodlo, že se mohou černoši separovat ve veřejných prostorách,
jako jsou dopravní prostředky a školy,
pokud budou obě části oddělené, ale rovnocenné.
Thurgood Marshall a NAACP prohlásili:
Na precedentu „odděleni, ale rovni“ nám vadí, že se
„s černošskými institucemi nezachází stejně.
„Nedostávají stejné množství peněz.
„Budeme odděleni, ale chceme stejné zdroje.”
Pauli Murrayová říká, že celá logika toho je špatná.
Diskriminace je bytostně nemorální
a jen černochy omezuje ve vnímání
své vlastní důstojnosti a vlastního charakteru.
Doktrína oddělených, ale sobě rovných zařízení je klam,
který jednoznačně činí násilí
na osobnosti postiženého jedince.
BAREVNÍ
„Celá ta věc by měla být přehodnocena.
„Potřebujete větší, odvážnější, širší strategii.”
Spolužáci se mi vysmáli.
Spottswood Robinson, mladý člen fakulty,
který budil úctu mezi studenty,
můj nápad zavrhnul, a navíc
dobromyslně přijal mou sázku o deset dolarů, když jsem řekla:
„Plessy bude do 25 let zrušen.”
Přesně o deset let později, v roce 1954,
sleduje právě tuto strategii Marshall a jeho právní tým
v rozhodnutí Brown vs. školský úřad.
Nejvyšší soud učinil významné a historické rozhodnutí.
Ve vzdělávacích zařízeních musí existovat rovnost pro všechny.
Vrátila jsem se na Howard na návštěvu.
A Spotts Robinson jen tak prohodil:
„Pauli, pamatuješ si na tu práci o občanských právech, co jsi napsala?”
Řekla jsem: „Jistě.”
A on: „Víš, tu práci jsem vytáhl v roce 1953
„a velmi nám pomohla v naší přípravě.”
Řekl mi tím, že se moje argumentace
dostala v anonymní podobě k Nejvyššímu soudu.
Rozhlédněte se po této aule.
Otočte hlavu a rozhlédněte se.
Vidíte tu všechny ty různé lidi?
Mnozí tu jsou díky tomuto rozhodnutí.
A přesto, když ten příběh vyprávíme
a vidíme kultovní fotku Thurgooda Marshalla,
jak stojí na schodech Nejvyššího soudu,
po Pauli nikde ani vidu.
Podle tradice nejlepší absolvent právnické fakulty Howardu
získával automatickou příležitost přejít na Harvard,
kde by mohl dále studovat.
Pauli Murrayová dostudovala jako nejlepší ze třídy.
Předseda absolventského výboru odepsal: „Vážená slečno Murrayová,
„oslovení ve vašem výkazu o studiu
„a vaše fotografie naznačují,
„že vzhledem ke svému pohlaví nemáte nárok na přijetí na Harvard.”
Každá část její identity jí brání přístupu do institucí,
jichž chce být součástí, i přesto
že si to právo vysloužila.
Pauli šla na Berkeley a získala titul magistra práva.
A to je v podstatě začátek její právnické kariéry.
Pauli sice patří k nejvzdělanějším právníkům,
ale žádná newyorská advokátní kancelář ji nezaměstná.
Pauli byla diskriminována na základě rasy i pohlaví.
Nakonec si založila vlastní firmu
a jedním z nejtraumatičtějších zážitků byl ten,
kdy u soudu zastupovala klienta
a jeden svědek identifikoval Pauli
jako prostitutku.
Protože ona přece nemohla být právničkou.
Pauli se sotva protloukala.
SNĚDLA JSEM TOLIK LEVNÝCH HAMBURGERŮ, ABYCH UŠETŘILA,
AŽ JSEM DOSTALA TASEMNICI.
PSYCHIATRICKÉ ODDĚLENÍ NEMOCNICE BELLEVUE
Pauli také často pobývala v nemocnici, kde se léčila s depresí.
Murrayová se prakticky každoročně citově hroutila.
Všechen ten rozruch a trápení.
Tato osoba potřebovala lékařskou pomoc.
13. července 1942 Vážený doktore Eidelsbergu,
poté co vaše pokusy s pohlavními hormony získaly příznivou odezvu,
objednala jsem se k vám kvůli svému emocionálním problému...
dlouhotrvajícímu citovému a duševnímu konfliktu.
Injekce hormonů by mohly obnovit rovnováhu.
Pauli obíhala lékaře kvůli testosteronu.
OSOBNÍ A DŮVĚRNÉ
Pauli prosila lékaře: „Mám nesestouplá varlata?”
Mužské orgány skryté v břišní dutině.
Dalo by se to zjistit pomocí testů, rentgenu a průzkumné chirurgie.
Mluvit o zkušenosti, kterou ani nedokážete vyjádřit slovy,
vyžaduje obrovskou statečnost.
OCENÍM COKOLI, CO BUDETE MOCI UDĚLAT.
MŮJ ŽIVOT JE TOTIŽ V SOUČASNÉ FÁZI
TĚŽKO SNESITELNÝ.
Doktoři Pauli vyšetřovali. Dělali rentgeny.
Když mohla Pauli podstoupit průzkumnou chirurgii, byla nadšená,
protože byla přesvědčena,
že by chirurg mohl objevit nesestouplá varlata.
Chirurg našel zanícené slepé střevo, které odstranil,
ale jinak nezjistil nic neobvyklého.
VÁŽENÁ SLEČNO MURRAYOVÁ,
LITUJI,
ALE LÉKAŘSKÁ VĚDA NENÍ ZCELA V SOULADU S VAŠIMI ZÁVĚRY.
MUDR. JOSEPH EIDELSBERG.
„Jak může někdo považovat něčí osobní zmatky za irelevantní?
„Co to znamená poukazovat na tolik úspěchů člověka
„a psát knihy o tolika aspektech existence člověka na tomto světě,
„a vynechat jeden aspekt, který nechápeme
„nebo je nám nepříjemný?”
Váhala jsem, zda Pauliny potíže s genderem zahrnout do její biografie.
Mí kolegové tvrdili, že je to její soukromý život.
Ale došla jsem k závěru, že nelze plně pochopit,
proč Murrayová o tolik předběhla svou dobu, bez pochopení toho,
že byla díky své nejednoznačnosti
stále kritičtější k vymezování hranic.
A to jí umožnilo vyslovit jednu z nejdůležitějších myšlenek
20. století,
že kategorie rasy a pohlaví nejsou pevně dané
a nemohou být právním základem pro diskriminaci.
Vážený pane prezidente Roosevelte,
jsem černoška, příslušnice nejutlačovanější části vaší populace.
Můžete si aspoň na okamžik představit to pobouření,
které by ve vás vyvolal fakt, že by vás, lidskou bytost,
označili za odlišnou od ostatních lidských bytostí?
Pauli Murrayová
Když Pauli psala tyto rozhořčené dopisy do Bílého domu,
Eleanor chtěla pochopit, co tu mladou ženu motivuje.
19. PROSINCE 1938
Psala jsem si s paní Rooseveltovou,
bombardovala ji od toho incidentu se Severokarolínskou univerzitou.
Skutečnost, že byla první dámou země,
mě nezastrašila tak, abych si brala servítky.
Proto bylo naše přátelství tak skvělé.
Pauli bere své přátele a příbuzné na oběd
do Eleanořiných bytů v New Yorku.
Eleanor se stává její náhradní matkou.
Mezi Pauli a Eleanor byl obrovský rozdíl
co do sociálního původu i postavení.
Ale mají toho hodně společného.
Byly sirotky,
vychovávané staršími příbuznými.
Obě byly vášnivými čtenářkami. Moc rády psaly.
Obrovskou radost jim dělali psi.
Tohle není romantický vztah.
Stává se skutečným přátelstvím.
Diskutují i o jiných věcech, nejen o politice.
Zřejmě jsme byly tak trochu spřízněné duše, smím-li to teď tak říct.
Ale nečinilo mi žádné potíže rozumět si s ní.
K mým nejlepším mladým přátelům patří okouzlující právnička -
Pauli Murrayová - která občas bývá buřičkou,
ale kterou mám velmi ráda.
-Eleanor Rooseveltová, esej, časopis Ebony
Uměla hluboce soucítit.
Ale nemohla si v plné míře představit to nesnesitelné břemeno rasismu,
které nás pobuřovalo.
K MÝM NEJLEPŠÍM PŘÁTELŮM PATŘÍ ČERNOŠI - E. ROOSEVELTOVÁ
Jen málo černochů bylo překvapeno, když vypukla vzpoura v Detroitu
následkem rasového napětí,
které se během války ustavičně stupňovalo.
PŘI RASOVÝCH NEPOKOJÍCH HLEDAL BÍLÝ DAV ČERNOCHY
DETROITSKÁ POLICIE SE PŘIPOJILA K DAVU; ZAVRAŽDILA 16 LIDÍ
„SLEPÁ” SPRAVEDLNOST VIDÍ POUZE BAREVNÉ
Prezident Roosevelt kupodivu mlčel.
Jeho komentář se objevil o více než měsíc později.
„Nedávno propuknuvší násilí
„ohrožuje naši národní jednotu a dělá radost našim nepřátelům.
„Jsem si jist, že každý pravý Američan toho lituje,” konec citátu.
Bylo to tak opatrnické, že jsem okamžitě sedla
a napsala rozzlobenou báseň.
„Čeho se ti dostalo, černý hochu,
„když tě srazili do kanálu, vykopli ti zuby,
„rozbili ti palicí lebku
„a dali ti ránu do žaludku?
„Čeho se ti dostalo, když ses odvolal k tomu na vrcholu?
„Co řekl ten na vrcholu, černý hochu?
„Pan Roosevelt lituje.”
Po letech lopocení, aby si vydělala na živobytí,
mi Lloyd K. Garrison, kterého jsem znala z Howardu,
zavolal s překvapivou zprávou, že jeho firma,
Paul, Weiss, Rifkind, Wharton & Garrison, potřebuje někoho dalšího
v oddělení civilního práva.
Tahle práce zajišťovala Murrayové větší příjem,
než na jaký se kdy v životě vzmohla.
Toto úžasné štěstí mě naplnilo úzkostí.
Byla jsem žena středního věku,
která opětovně vstupuje do vysoce soutěživé profese,
jako jedna ze tří žen ve firmě a jediná osoba černé pleti ze 65 právníků.
Během těch let bylo mým neodbytným problémem
zvládání samoty ženy profesionálky.
Irene Barlowová, ředitelka osobního oddělení,
na tom naštěstí byla v této mužské doméně jako žena stejně.
Renee se vyznačovala tichou sebejistotou.
Její výrazná, atraktivní tvář a modrozelené oči
vyzařovaly velkorysost a laskavost.
Renee mě pozvala na oběd jako zdvořilé gesto vůči novému zaměstnanci.
Náš rozhovor byl nezávazný a formální.
Ale naše zjištění, že obě patříme k episkopální církvi,
bylo počátkem našeho duchovního pouta.
V době oběda jsme navštěvovaly středeční bohoslužby
v kostele svatého Bartoloměje na Park Avenue.
Renee právě vzala Pauli pod svá křídla...
MARY NORRISOVÁ - PŘÍTELKYNĚ
...aby jí pomohla. Řekla jí: „Ne, tohle nenos. Udělej tohle.”
Staly se z nich nejbližší přítelkyně.
I když Renee a já jsme měly velmi odlišné povahy,
naše přátelství nám působilo čirou radost.
Tíhly jsme k sobě, abychom se vzájemně podporovaly.
1959 POPLARVILLE, MISSISSIPPI
4. května odpoledne
bylo nalezeno v Pearl River u Poplarvilleu
plovoucí tělo Macka Charlese Parkera.
Parker byl odvlečen ze své cely skupinou maskovaných mužů.
Čekal na soud kvůli obvinění ze znásilnění bílé ženy.
LYNČUJÍCÍ LŮZA UNESLA ČERNOCHA Z MISSISSIPPI
PODEZŘELÝ ZE ZNÁSILNĚNÍ, VYTAŽEN Z CELY - F. B. I. VSTUPUJE DO PŘÍPADU
Zdá se, že lynčování muže ještě v roce 1959
symbolizuje barbarství amerického systému.
To následovalo po velkých násilných akcích v Little Rocku
při integraci Centrální střední školy.
Na Jihu se rozpoutalo násilí
a Mack Parkerova vražda byla zřejmě poslední kapkou.
Toto bylo napsáno při příležitosti lynčování Macka C. Parkera.
Patřím k episkopální církvi a tuto modlitbu používám záměrně.
Zapřísaháme tě, ó Pane, projasni naši temnotu.
Nauč nás nebát se už psů štěkajících v dálce.
Zvuku kroků u dveří.
Pažby pušky, co okno rozbíjí.
Chraň nás před vším nebezpečím této noci.
Každý má svůj bod zlomu.
Můj bod zlomu nastal s Mackem Parkerem.
Už jsem toho měla dost.
Cítila jsem, že musím utéct ze Spojených států.
Pauli opustila velmi prestižní pozici u Paula Weisse,
podala si žádost a byla přijata jako profesorka práva
na nově vzniklou právnickou školu v africké Ghaně.
PRYČ S KOLONIALISMEM
AKKRA, GHANA
Učit právo v západoafrické zemi,
která získala svou nezávislost teprve dva roky předtím,
mi mělo umožnit uspokojit mou neodbytnou zvědavost
ohledně afrického původu některých mých předků
Zůstala jsem v Africe 18 měsíců.
Studovala jsem to tak, jak jsem studovala na škole právo.
Pauli se ocitla uprostřed těchto hnutí za nezávislost.
To je vzrušující, ale také problematické.
Brzy mi bylo jasné,
že prezident Ghany má diktátorské sklony
a potlačuje svobodu projevu.
Já se věnovala lidským právům,
ať už to bylo v Severní Karolíně nebo v Akkře v Ghaně.
Vláda byla znepokojena tím, co Pauli učila studenty
o americké ústavě,
o nezávislosti a demokracii.
Jednou jsem našla
ve své třídě šest uniformovaných členů
oddělení kriminálního vyšetřování.
Věděla jsem, že v zemi už moc dlouho zůstat nemohu.
Můj pobyt v Africe mi jen potvrdil,
že jsem produktem Nového světa.
Cítím se stoprocentním Američanem jako kdokoli jiný.
Černí Američané se vracejí k samým začátkům.
Naše krev, pot a slzy,
i naše vzpomínky jsou nedílnou součástí této země.
Byla jsem přesvědčena, že je náš osud spjatý se Spojenými státy.
A vrátila jsem se s postgraduálním stipendiem z Yale na doktorát.
Pauli Murrayová nás skutečně zaujala.
ELEANOR HOLMES NORTONOVÁ
Byla to starší žena, která mohla být naší matkou.
POŽADUJEME STEJNÁ PRÁVA, HNED!
Většina černých studentů se zapojila do Hnutí za občanská práva.
Myslím, že jsem tehdy nevěděla,
že se Pauli účastnila protestů a demonstrací ve Washingtonu.
Pokud jde o nás,
zahájili jsme protesty s demonstracemi v 60. letech.
Nevěděli jsme nic o těch velmi statečných Afroameričanech,
jejichž práce byla často zapomenuta.
Pauli Murrayová natolik předběhla svou dobu,
že každodenně odhalovala nové problémy.
Toto je záležitost velkého národního zájmu.
Když byla Murrayová na Yale,
založil John F. Kennedy komisi pro postavení žen.
Vedoucí celé komise byla Eleanor Rooseveltová.
Chci, aby ženy mohly pracovat, jak nejlépe dovedou.
Eleanor zajistila, aby Pauli byla jmenována do studijní skupiny,
která se zabývala ženskými občanskými a politickými právy.
UKAŽ JÍ, ŽE TOHLE JE MUŽSKÝ SVĚT
ŽE BY TO DOKÁZALA OTEVŘÍT ŽENA?
Koneckonců,
útlak znamená nerespektování něčí osobnosti.
Všechny ženy chápou, co to znamená
mít omezený pocit osobní hodnoty a důstojnosti
kvůli svému pohlaví.
Jaká přesně byla vaše role při vzniku Národní organizace pro ženy?
Byla jsem jednou ze zakladatelek.
Pauli se setkala s Betty Friedanovou.
Betty, Pauli a asi tak 30 dalších žen rozhodlo,
že je důležité mít novou organizaci.
Při obědě vytáhla Betty papírový ubrousek
a začala psát, že vytváříme NOW...
SONIA PRESSMAN FUENTESOVÁ
...abychom ihned dostaly ženy do hlavního proudu amerického života.
Podepsalo to dvacet osm žen.
A tak vznikla Národní organizace pro ženy
neboli NOW.
Pauli se snažila přijít s novou strategií,
která by posunula úsilí za práva žen kupředu.
A to také udělala.
MY LIDÉ
ČLÁNEK XIV.
Žádný stát nesmí vydávat ani prosazovat žádné zákony, které by...
upíraly jakékoli osobě rovnou ochranu zákonů.
Čtrnáctý dodatek razil cestu
boji proti diskriminaci na základě rasy.
Pauli Murrayová argumentuje,
že čtrnáctý dodatek by mohl být použit
také k hájení práv žen.
To byla radikální myšlenka.
Pro ty z nás, kteří byli z éry hnutí za občanská práva,
se to zdálo být trochu kuriózní, a prosím pochopte pozadí té situace.
Prioritou
v myslích Afroameričanů
byl boj proti rasové diskriminaci.
Musím se ptát sama sebe: „Eleanor, proč jsi tehdy nebyla feministka?”
Ale tenkrát nebyl feminista nikdo, kromě Pauli Murrayové.
práva žen jsou součástí lidských práv;
příhodná doba pro obnovení soudních útoků na diskriminaci dle pohlaví.
JANE CROW A ZÁKON PAULI MURRAYOVÉ A MARY EASTWOODOVÉ
6 LET PŘED PRVNÍM SOUDNÍM PŘÍPADEM RUTH BADER GINSBURGOVÉ,
ZABÝVAJÍCÍM SE ROVNOSTÍ ŽEN A MUŽŮ
V polovině 60. let byla Pauli v radě ACLU, Americké unie občanských svobod.
Americká unie občanských svobod dnes předložila žalobu,
aby donutila předměstí St. Louis
přijmout integrované sídliště pro lidi s nízkými příjmy.
SEGREGACE JE NEMORÁLNÍ
ACLU už pracoval na případech týkajících se občanských práv.
PROTESTUJEME PROTI SEGREGACI ŠKOL
Ale pokud šlo o ženy, byly jako každá jiná instituce
v naší společnosti v té době.
Ženy nebyly v radě adekvátně zastoupeny.
Pauli na ně naléhala, aby se pohnuli.
Napsala dopis, v němž je přesvědčovala,
že by se členkou rady měla stát Ruth Bader Ginsburgová.
RUTH BADER GINSBURGOVÁ
Pauli byla odvážná žena.
Měla vyhraněné názory,
s nimiž někdy ostatní nesouhlasili.
Pauli vybízela ACLU, aby se ujali
rozdílů založených na pohlaví.
Vždycky jsou to lidé, kteří zažívají
nejvíce forem diskriminace...
...kteří mají vhled do toho, jak nalézat řešení. Pauli byla tou osobou.
V jednom případu ACLU byli na Jihu
černoši vyloučeni z poroty.
Murrayová argumentovala,
že chceme-li, aby nebyli vyloučeni černí muži,
neměly by být vyloučeny ani ženy.
To je porušení jejich práv pod stejnou ochranou,
porušení čtrnáctého dodatku.
OKRESNÍ SOUD V ALABAMĚ ROZHODL VE PROSPĚCH ACLU.
„ZÁKON, KTERÝ UPÍRÁ ŽENÁM PRÁVO SLOUŽIT V POROTÁCH,
PORUŠUJE ČTRNÁCTÝ DODATEK ÚSTAVY.”
Soud zcela přejal náš jazyk.
Po tolika celoživotních ztrátách a tolika neúspěších
bylo tohle mé nejsladší vítězství.
To, co udělala, bylo velmi důležité.
Tak důležité, že když byla Ruth Bader Ginsburgová
povolána k práci na pozdějším případu u Nejvyššího soudu,
Reed versus Reedová,
použila Paulinu práci a pak uvedla její jméno.
Soudkyně Ginsburgová se opírala o analýzu, kterou provedla Pauli.
Nevymýšleli jsme nic nového.
Říkali jsme to, co říkala Pauli o několik let dříve
v době, kdy společnost nebyla připravena naslouchat.
Často říkám, že jsem se dožila toho, kdy se prohrané případy dočkaly vítězství.
CHCEME ROVNOST
KRÁČEJTE S MAJESTÁTNOSTÍ PRVNÍ ŽENY
OSVOBOZENÍ ŽEN
SUĎTE ŽENY JAKO LIDI, NE JAKO MANŽELKY
HVĚZDY JSOU VAŠE MAJÁKY, ZEMĚ VAŠE DĚDICTVÍ
ZRUŠTE VŠECHNY ZÁKONY O POTRATU
NÁRODNÍ ORGANIZACE PRO ŽENY
AŤ VÁM NIKDO NEVEZME OHEŇ V DUŠI.
-PAULI MURRAYOVÁ
Myslím, že žijeme v době velmi radikální změny.
Nemám dodatečné povinnosti
vůči manželovi, domácnosti ani dětem.
Pro mě bylo velmi důležité mít soukromí.
Musíte pochopit, že Pauli byla dost obezřetná osoba,
rezervovaná.
Věděla jste v té době něco o Paulině osobním životě?
Neměla jsem o něm ani ponětí.
Pauli a Renee si byly velmi blízké.
Nikdy spolu nebydlely,
ale Renee Barlowová byla celoživotní láskou Pauli Murrayové.
JEDNOU ZA ŽIVOT MŮŽE VAŠE BYTÍ OSVÍTIT
VZÁCNÝ DUCH, TAK NESMÍRNĚ KREATIVNÍ A MILUJÍCÍ,
ŽE SE VÁŠ ŽIVOT TÍM SETKÁNÍM ZCELA ZMĚNÍ. -PAULI MURRAYOVÁ
PAULI, DRAHÁ -
JSEM V LOŽNICI A POSLOUCHÁM BRAHMSOVU ČTVRTOU SYMFONII.
DÁM SE DO RÉBUSU V NOVINÁCH.
ŠKODA, ŽE TU NEJSI SE MNOU.
DRAHÁ DEKO...
ANO, TĚŠÍM SE, AŽ SPOLU STRÁVÍME VÍC ČASU.
MILÝ CHARLIE BROWNE -
MÁM TOHO NA SRDCI VÍC, ALE TO AŽ ÚSTNĚ.
MILÝ LINUSI...
TĚŠÍM SE NA PÁTEK VEČER.
Scházely se v hotelech
a pak je mrzelo, kolik peněz promarnily.
Ale byly si blízké jako manželé v tom, jak se navzájem podporovaly.
JSEM RÁDA, ŽE SE TVÁ MATKA DOSTALA NA ČERSTVÝ VZDUCH.
S LÁSKOU PAULI
BUĎ STATEČNÁ.
MÁŠ VŠE, CO JE POTŘEBA, A JEŠTĚ VÍC! S LÁSKOU 007
Renee byla Murrayové celá léta oporou
a umožnila jí dosáhnout toho víc
než kdy dřív.
V ÉTERU - KONKURZ
Tohle je veřejné rádio WGBH FM v Bostonu.
Naším dnešním hostem je dr. Pauli Murrayová,
právnička, vůdkyně v hnutí za občanská práva.
A nyní se stala básnířkou.
Chtěla bych váš výrok obrátit.
Jsem básnířka, která se stala právničkou, spíše než naopak.
Teď je myslím vhodná chvíle, abyste přečetla Dark Testament.
„Byla jsem černá otrokyně sledující Polárku.
„Byla jsem imigrantka choulící se v útrobách lodi,
„a ten sen byl vždy stejný.
„Tím snem byla vždy svoboda.”
MARTINA LUTHERA KINGA ZABIL ODSTŘELOVAČ V MEMPHISKÉM MOTELU
Martin Luther King podporoval
možnost usmíření mezi lidmi.
Dr. King byl posledních pár let
jakýmsi nárazníkem mezi černou a bílou komunitou.
Mám pocit, že pokud má tato země přežít,
musíme žít společně v souladu.
Musíme dál prosazovat všechny naše požadavky.
Černošští studenti vysokých škol po celé zemi požadovali
výuku historie černochů.
Brandeisova univerzita tedy zve Pauli, aby se stala profesorkou,
jako symbolický čin, který říká: „Vidíte? Jsme inkluzivní.”
Procházel jsem se po kampusu
a viděl jsem tu malou snědou ženu.
ERNEST R. MYERS BÝVALÝ STUDENT BRANDEISU
Zeptal jsem se někoho, kdo to je.
„To je profesorka Murrayová.”
A já jsem věděl, že chci být v její třídě.
Přišli jsme na Brandeis do přípravného kurzu
a byli jsme také velmi chudí.
Pocházeli jsme z rodin, kterým zdi nelemovaly knihy.
Vytvořila jsem třídu právnických studií na vysokoškolské úrovni.
14. a 15. dodatek ústavy měly tendenci uspokojovat nároky černochů.
Tento historický vývoj měl určité neočekávané důsledky.
Byla to aktivní...
A nabízí se slovo „černoška”.
Zdálo se mi, že černoši...
A bylo slyšet mumlání v malé černošské sekci.
Mluví o společenských změnách,
o právu a jeho historii.
„Určitě to vyřešíme s černošskou sekcí.”
Pauli odešla na Brandeis intelektuálně na výši,
ale v jistých věcech jela v zajetých kolejích.
SOUDKYNĚ V DŮCHODU
Myslela si, že bychom měli vždy být označován jako Černoši.
Tedy „Černoši” s velkým „Č”.
Na jihu to bylo vždy vytištěno s potupným malým „Č”.
Okamžitě mě zaujala ta verze s velkým písmenem,
které jako by dodávalo důstojnosti mé identifikaci.
I nadále používám tuhle variantu.
Verze s malým písmenem mi vadí.
Černá je krásná
Svobodu pro Hueyho!
Svobodu pro našeho válečníka
Svobodu pro Hueyho!
Černá je krásná
Svobodu pro Hueyho!
Ve dnech hnutí za občanská práva,
hnutí Black Power
vyučuje na Brandeisu tato drobná dáma
a mluví o Černoších.
Ve 40. letech jsem bojovala za otevření kolejí a za otevření restaurací.
A v 60. letech přišla nová generace,
která chtěla oddělené koleje.
Téměř jako by zavrhli předchozí generaci.
A to se těžko snáší.
Loni v lednu černí studenti na Brandeisově univerzitě obsadili budovu
a požadovali program výuky historie černochů.
Černí studenti zabrali jednu z budov
a moje kancelář byla právě v té budově.
BRANDEIS POTŘEBUJE ČERNÉ PROFESORY
Pauli si myslela, že studenti ztratili přehled
o realitě a historii.
A oni si mysleli, že přehled ztratila ona.
Distancovali se od ní.
Řekla o tom Pauli někdy něco?
No, myslím, že se jí to dotklo.
Bylo to znát.
Pauli to prostě nemohla pochopit.
Přes celý svůj vlastní mladistvý vzdor
jen těžko chápala ducha mladých lidí.
Když byla před 30 lety naštvaná, a oni čelili stále stejným výzvám,
samozřejmě byli o 30 let později ještě naštvanější.
ČERNÍ Z B. U. PODPORUJÍ MALCOLMA X
Černí studenti, kteří chtěli být jako Černí panteři,
ji považovali za servilní
už proto, že se jí nelíbilo to obsazení budovy.
Nelíbilo se jí slovo „Černý”.
Ale jestli věděli jen to, nepochopili to hlavní.
Pro všechny černošské studenty té univerzity
a pro všechny ženy na té škole
byla chodící historií.
Dokonce jsme šli k ní domů a ona otevřela dveře...
A na každé stěně jejího domu byly knihy,
odshora dolů jen samé knihy.
Pro mě to byl ráj.
A myslím, že ze všeho nejdřív jsem se zeptal, jestli je všechny přečetla.
Řekla: „Ano, ty, které jsem nečetla, jsem tam ještě nezařadila.”
Začali jsme jí věřit, protože v předchozích školách
nás ponižovali, když jsme něco nevěděli.
Vždycky respektovala, kým jste jako lidská bytost.
Pamatuju si, že jsem se cítil trochu výjimečný.
Mívala cigaretu Camelku přilepenou na spodním rtu.
-Pamatuješ si to? -Jo.
Vyndávala si tu cigaretu...
Skoro jako by říkala: „Musíš se něco naučit, černochu.”
Murrayové bylo 60 a značně ji znepokojovalo,
že nebude mít ve stáří dost peněz,
a tak si zažádala o definitivu.
DOPIS VÝBORU PRO DEFINITIVU:
Chci všechna práva, privilegia a status, který definitiva zahrnuje.
DOPIS OD VÝBORU PRO DEFINITIVU:
Bylo namítnuto, že publikované spisy slečny Murrayové postrádají styl,
brilantnost a konceptuální přesvědčivost.
„Postrádá brilantnost. Není na výši.”
Pauli zamítli.
Bylo to naprosto absurdní.
A tak začala bitva.
OD PAULI MURRAYOVÉ:
Myslím, že výbor si nemusí být vědom faktu,
že existují i jiná měřítka mimo „slonovinovou věž”, která mohou mít
konceptuální přesvědčivost.
Pauli řekla: „Přispěla jsem v oblasti práva.
„Mnohé myšlenky, které nyní považujete za samozřejmé,
„byly radikální, když jsem je poprvé předložila.”
Pauli konceptualizovala mnoho...
...právních postupů pro náročné systémy diskriminace.
Nemůžeme pochopit zákonná hnutí za spravedlnost,
aniž bychom porozuměli Paulině roli v nich.
NECHCI NIC VÍC NEŽ
ROVNOST.
A nakonec rektor přiznal Pauli definitivu.
Pokusím se zakončit knihu ještě jednou kapitolou.
A tohle je moje nejtěžší kapitola,
protože pojednává o přítelkyni z nejbližších.
Renee se starala o dům.
Renee sestavila soupis všech knih.
Starala se o psa.
Měla přehled o Pauliných záležitostech.
Když nemohla něco najít,
ptala se Renee. Takovéhle věci.
Většina lidí nevěděla, že Pauli byla lesbička,
a my všichni jsme to drželi pod pokličkou.
Jak jste to věděli? Pauli s vámi o tom mluvila?
Ne, ale nevím, jak to popsat,
ale pokud s někým trávíte
-dost dlouhý čas... -Dlouhý čas.
...dojde vám to.
Prostě to víte.
Mluvila Pauli o Renee?
Mluvila o Renee jako o kamarádce.
-Takhle s námi o tom mluvila. -Vždycky říkala „kamarádka”.
Renee onemocněla.
Vrátila se jí rakovina prsu.
Podstupuje neúspěšně léčbu
a v roce 1973 umírá.
Většina lidí, která se potýká se smrtí a umíráním, s rakovinou...
Říkám, že jsme chodící ranění.
PRO TY, KDO MILOVALI IRENE BARLOWOVOU:
ODPUSŤ MI, JESTLI JSEM BYLA NEŠETRNÁ
PO TÉ SMUTNÉ ZPRÁVĚ O JEJÍM ODCHODU.
ZTRATILA JSI PŘÍTELE.
JÁ ZTRATILA SVÉHO TICHÉHO SPOLEČNÍKA.
ZUŘILA JSEM V MUKÁCH,
HÁDALA SE S BOHEM.
JEJÍ SMRT MI ZMĚNILA CELÝ ŽIVOT.
CÍTILA JSEM NALÉHAVOU POTŘEBU DOKONČIT SVOU MISI NA ZEMI
VE DNECH, KTERÉ MI ZBÝVALY.
Při zpětném pohledu na svůj život se mi zdálo,
že všechny ty problémy lidských práv,
které jsem se snažila řešit, byly problémy morální a duchovní.
A seznala jsem, že právo, tedy profese, které jsem zasvětila život,
nám nemůže dát odpovědi.
Zeptala jsem se sama sebe, co chci dělat v čase, který mi zbývá.
Nabízelo se kněžství,
neboli služba církvi.
Najednou mi řekla, že z ní bude episkopální kněz.
Šokovalo mě to.
Pauli byla hluboce věřící.
Musím říci, že jsem té části její osobnosti nerozuměla.
Nikdo nemohl pochopit, co dělá.
Opustíš svou práci a kam půjdeš na čtyři roky?
Na teologickou školu? Zbláznila ses?
Dnes ve staré Křížové kapli
u téhož oltáře, kde byla její babička pokřtěna jako otrokyně,
poprvé udělí svátost eucharistie
reverend dr. Pauli Murrayová.
V době, kdy Pauli absolvovala teologickou školu,
na základě Paulina úsilí a úsilí mnoha jiných žen,
se episkopální církev rozhodla udělit ženám právo být vysvěceny.
Pauli Murrayová je úplně první černoškou, která byla vysvěcena
v episkopální církvi.
Svaté evangelium našeho Pána Ježíše Krista, podle Lukáše.
Sláva budiž Kristu.
Pokoj Hospodinův budiž s vámi.
I s tebou.
-Dokázal jsi to. -Pauli, děkuju.
Při rozdávání hostie
jsem se snažila vyjádřit
lásku ke každému jednotlivci.
Myslím, že dochází k usmíření mezi jednotlivci, kteří tápou
a navzájem se hledají.
Nebyla jsem to já jako jedinec.
Byl to ten historický okamžik v čase,
kdy jsem představovala symbol minulosti,
utrpení a konfliktu
a symbolicky jsem natahovala ruku,
stejně jako všichni za mnou, a oni reagovali.
Když jsem vyrůstala, neuměla moc naslouchat.
Raději mluvila.
A po té teologické škole začala naslouchat.
Tak jak byla úporná ve svých zápasech
a bojích za změnu světa,
tak byla soucitná
jako rádkyně v rámci církve.
Tvrdím, že...
Učitelé, právníci i duchovní
mají stejný pracovní nástroj:
slova, komunikaci, psaní.
Psala povídky.
Napsala knihu Proud Shoes, rodinnou historii.
Ona a James Baldwin byli první afroameričtí spisovatelé,
kteří se stali kolonisty v prestižní umělecké MacDowellově kolonii.
Začátkem 80. let
právě dokončila podle svých slov „tu obávanou autobiografii”.
Také se ukázalo, že má rakovinu slinivky břišní.
Čeho se bojíte nejvíc? Míněno obecně.
Čeho se bojím nejvíc?
Pravděpodobně toho, že umřu, aniž bych dokončila to, co jsem...
Co chci dokončit.
Bylo pro ni důležité, aby vyprávěla svůj příběh tak, jak chtěla, aby se vyprávěl.
Věděla jsem, že pracuje na jiné knize, na memoárech,
a že závodí s časem.
Chtěla ji už mít dopsanou.
Snažila jsem se zprostředkovat obraz černošského života,
který odráží skutečnost, že v mnohém žijeme jako ostatní Američané
a že navzdory všem obtížím a protivenstvím
tam jsou záblesky radosti a humoru.
Blížím se ke konci tohoto rukopisu.
Jsem na straně 504.
Možná existovaly okamžiky hlubokého zoufalství,
převládalo však vědomí, že při hledání lidské důstojnosti
je člověk součástí nepřetržitého pohybu časem a historií,
spojeného s vyšší morální silou ve vesmíru.
PAULI MURRAYOVÁ ZEMŘELA V ROCE 1985 VE VĚKU 74 LET.
PAULINA AUTOBIOGRAFIE, SONG IN A WEARY THROAT,
BYLA PUBLIKOVÁNA KRÁTCE POTÉ.
Pauli tu zanechala odkaz.
Tak proč ho nevyužít?
Žijeme v architektuře světa, kterou postavila Pauli Murrayová.
V ROCE 2016 BYL DŮM PAULINA DĚTSTVÍ
OZNAČEN ZA NÁRODNÍ HISTORICKOU PAMÁTKU.
Někteří akademici nyní tvrdí, že nelze učit americkou historii
a při tom opomenout Pauli Murrayovou.
V ROCE 2020 V NÁVAZNOSTI NA PAULINU PRÁCI
VYHRÁL ACLU PŘÍPAD U NEJVYŠŠÍHO SOUDU,
ZAKAZUJÍCÍ DISKRIMINACI LESBIČEK, GAYŮ A TRANSSEXUÁLŮ.
Když jsme přednesli náš případ před Nejvyšším soudem,
abychom zajistili ochranu lidí LGBTQ
podle federálních zákonů zakazujících diskriminaci na základě pohlaví,
bez Pauli by nebylo možné tu práci konceptualizovat.
Pauli si možná neuvědomovala,
že se stanou majákem útěchy
pro tolik queer, transgender a genderově nekonformních lidí.
Staly se generacemi budoucnosti.
V ROCE 2017
POJMENOVALA YALEOVA UNIVERZITA JEDNU STUDENTSKOU KOLEJ PO PAULI.
KOLEJ PAULI MURRAYOVÉ
BYLA TO PRVNÍ TAMNÍ KOLEJ POJMENOVANÁ PO OSOBĚ ČERNÉ PLETI.
A PRVNÍ POJMENOVANÁ PO OSOBĚ UZNANÉ JAKO LGBTQ+.
Dnes sedíme na koleji Pauli Murrayové.
Tehdy by Pauli o ničem takovém ani nesnila.
Kdyby Pauli byla schopna opravdu, plně obývat své já,
myslím, že by to jen umocnilo její přínos
na poli práva, náboženství, psaní nebo poezie.
Jaká kouzla by se uskutečnila?
Pokud studujete minulost, musíte opustit myšlenku,
že lidé, kteří se stanou respektovanými a oslavovanými,
si opravdu zaslouží být respektováni a oslavováni.
Pauli je člověk, jehož čas nenastal.
Možná ještě nepřijde úplně.
Musíme budovat svět, ve kterém to přijde.
„Dejte mi píseň naděje a svět, kde ji můžu zpívat.
„Dejte mi píseň laskavosti a zemi, kde ji mohu prožít.
„Dejte mi píseň naděje a lásky a srdce snědé dívky, aby to slyšelo.
„Pauli Murrayová.”
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled Jakub Ženíšek