Jeg vil se Amerika være, hvad det siger, det er
i uafhængighedserklæringen og forfatningen.
Amerika, vær, hvad du erklærer dig selv for at være!
Må jeg tage nogle nærbilleder af dig uden brillerne?
Dæk.
Sit. Dæk.
Dæk.
Vidunderligt.
Han skal være med i alt.
Mit navn er Pauli Murray,
og mit fokusområde har været menneskerettigheder.
Min historie har været en kamp for at opfylde standarder for ekspertise
i et samfund, der har været domineret af idéerne om,
at de sorte i sagens natur var laverestående end de hvide,
og kvinder var laverestående end mænd.
Pauli Murray var en person langt foran sin tid.
Sagde og gjorde ting, som andre først ville gøre meget senere.
FARVEDE VENTEVÆRELSE
Pauli turde imødegå forskelsbehandling
i en tid, hvor det var farligt at gøre det.
De hændelser, der hobede sig op, betød, at før eller senere
ville jeg enten miste besindelsen
eller finde en måde at protestere på.
Pauli var forfatter, advokat, præst, digter.
"Håb er en knust stilk mellem sammenknugede fingre.
"Håb er en sang i en træt hals."
VI VIL OVERVINDE
Pauli har været afgørende for mange rettigheder, vi alle nyder.
Pauli Murray var ikke bare en dygtig advokat eller en sej feminist,
men også en queer, nonbinær person.
Mine elever undrede sig: Hvorfor ved vi ikke noget om Pauli Murray?
Hvordan kan en person være så afgørende,
og alligevel er navnet et, vi aldrig lærer?
Mit navn er Pauli Murray
Min grandtante Pauli ringede til mig og sagde,
at hun ikke ville klare natten.
Hun sagde: "Der er ting her, du skal gøre for mig,"
og hun døde et par timer senere.
Jeg fandt ud af, at jeg var hendes eksekutor...
KAREN ROUSE ROSS PAULIS GRANDNIECE
...og måtte samle hendes ejendele.
Arkivskabe stod langs væggene med bogreolerne på toppen.
Kasser, mapper, breve til regeringen.
Hun gemte alt.
BIBLIOTEK
HARVARD UNIVERSITET
Paulis testamente var meget klart.
Hendes papirer skulle være på Schlesinger Bibliotek,
et af de steder, hvor kvinders historiske papirer er opbevaret.
Tante Pauli fortalte mig ikke meget om sit liv.
Jeg vidste, at hun var præst og advokat,
men hun nævnte aldrig sine bedrifter.
Jeg læste, hvad jeg ikke havde læst,
og så indså jeg: "Du godeste."
"Petersburg-bushændelse. Marts, 1940."
15 ÅR FØR ROSA PARKER NÆGTEDE AT FLYTTE SIG NED BAG I EN BUS
Jeg begyndte ikke bevidst at bestride...
LYDOPTAGELSE AF PAULI MURRAY
...Virginias segregationslove.
Som det så ofte skete i de tidlige dage,
ville der opstå en hændelse,
hvor man ikke kunne gøre andet end at kæmpe tilbage.
Min ven og jeg var på rejse
fra New York ned til Durham
for at besøge mine to tanter til påske.
Min ven hed Adelene McBean.
Vi kaldte hende "Mac."
For min mor var det den første gang...
MARGHRETTA MCBEAN ADELENES DATTER
...i en ret almindelig situation i mange dele af Syden.
Når man krydsede Mason-Dixon-linjen, forventedes man at gå ned bagi.
HVIDE
Bussen var indbegrebet af segregationens ondskab.
Intimiteten af bussens indre tillod, at ydmygelsen af sorte mennesker
udførtes i overværelsen af de privilegerede, hvide tilskuere,
som var vidner til vores skam i tavshed eller ligegyldighed.
Da de ankom til Virginia,
rejste de sorte sig og gik om bagi,
og så kom der flere hvide ind.
Buschaufføren insisterede på, at vi flyttede os til det næste sæde.
Det var ødelagt, og vi nægtede at sidde på det.
Buschaufføren sagde, at han ikke ville køre videre,
indtil hun flyttede sig.
Politiet kom ind og anholdt os.
AMTSFÆNGSEL PETERSBURG, VA
Mac og jeg var sultne og frøs, men vi var bange for at sove,
fordi madrasserne var fyldt med væggelus.
Da jeg klagede, råbte den sure fangevogter:
"Hold kæft, eller jeg smider dig i fangehullet."
"Når rotterne er færdige med dig,"
"vil du ønske, du havde holdt kæft."
Virkeligheden satte ind, og...
Det må have været skræmmende.
Pauli kontaktede NAACP
i håbet om, at de kunne få en afgørelse, der erklærede...
...adskilte siddepladser forfatningsstridige.
Nærmere oplysninger om hændelsen:
Sigtet for forstyrrelse af ro
Diagram af bus
Mac og jeg lavede en rapport,
et resumé af sagen, de faktiske omstændigheder...
Efter vi blev løsladt mod kaution,
blev vi inviteret til at mødes med NAACP-advokater Thurgood Marshall,
dommer William H. Hastie og dr. Leon A. Ransom.
Det var mit første møde med et hold af dygtige borgerrettighedsadvokater,
og jeg sad fascineret i flere timer.
De kæmpede for de sortes ret til at integreres i det amerikanske liv.
Men dommeren ved, at det er ved at blive til en stor sag,
og så bliver de udmanøvreret.
PETERSBURG HUSTINGS RETSBYGNING
Dommeren dropper segregationsloven, der er på spil her, og siger bare:
"I forstyrrede ro og orden."
INGEN RYGNING FARVEDE SKAL SIDDE BAGVED
De danner ikke juridisk præcedens.
De afsoner en kort straf og løslades.
På det tidspunkt følte jeg kun den bitre skuffelse
af et personligt nederlag,
men jeg begyndte at fornemme, at vi var en lille del af en holdindsats,
som forestillede sig omstyrtningen af alle segregationslove.
Tanken var forbløffende.
RUTGERS UNIVERSITET
I dag har vi den her seje mulighed for
at lære om dr. Anna Pauline Murray.
Pauli Murray er så fantastisk,
at jeg ikke kan dække al hendes dejlighed.
Tænk, at du er en sort person i det 20. århundrede,
og du prøver at argumentere for, at din menneskelighed skal respekteres.
Du lever i en verden, hvor folk ikke kan lide dig,
fordi du er sort.
Jeg vil give jer en lille fornemmelse af, hvad der prægede Murrays liv.
Dette er kapitel et, side et
af et selvbiografimanuskript.
I en undersøgelse offentliggjort i 1910, året for min fødsel,
hævdede dr. Howard W. Odum, en sociolog, som arbejdede på Columbia Universitet,
at racerne har forskellige "evner og potentiale,"
citat slut.
Og at dem, der ønskede at hjælpe negeren, burde, citationstegn,
"ikke forvente for meget af ham."
"Han har begrænset forståelse af betydningen af dyd,
"sandhed, ære, manddom, integritet.
"Den bedste uddannelse for negerbarnet
"ville føre ham hen imod den uomtvistelige accept
"af det faktum, at han er en anden race end den hvide på ordentligt vis,"
citat slut.
SKOLEBUS
Jeg kan huske det i dag, og jeg kan se den gamle skolebygning.
Det var en vakkelvorn gammel træbygning, ingen gynger.
Intet at lege med udenfor.
Og selvfølgelig den hvide skole,
som lå på en græsplæne omgivet af et hegn.
Det var kontrasten mellem den behandling, vi fik,
og den, de hvide børn fik.
Man fornemmer disse ting og føler dem.
Jeg stammer fra et meget stolt folk.
De var stædige og svømmede mod strømmen.
Det her er huset. Pauli Murrays hjemsted.
Da hun kom til dette hus, var hun tre år gammel.
Hun kom som følge af en tragedie.
Hendes mor døde af en hjerneblødning,
og til sidst blev hendes far indlagt på et psykiatrisk hospital.
Selvom hun blev født i Baltimore, var det her hendes hjem.
Da jeg kom til Durham,
inkluderede husstanden tante Pauline og tante Sallie
og mine Fitzgerald-bedsteforældre.
Fitzgerald-familien var kendt i Durham
og ret prestigefyldte i det sorte samfund.
Familien var gennem generationer blevet blandet med Cherokee,
irere, afroamerikanere.
Det var en familie med nogle medlemmer, der så så hvide ud,
at de var accepterede.
Og Pauli var et sted midt imellem.
Der var fordomme baseret på hudfarve
både fra det hvide og det sorte samfund.
Så de var noget særligt.
Pauli var husets glæde.
Tante Pauline havde ingen børn, så hun forgudede hende.
Tante Pauline underviste i de offentlige skoler,
og da jeg var omkring fire,
besluttede hun at tage mig med sig hver dag.
Jeg fik lov til at sidde med ældre børn og se med, mens de læste op.
Mod slutningen af skoleåret
blev tante Pauline overrasket, da jeg sagde:
"Jeg kan læse, tante Pauline."
Jeg greb bogen fra barnet ved siden af mig og begyndte at læse højt.
Al den tid i hendes klasse
lærte jeg, hvad hun havde lært andre.
Fra da af var klasseværelset mit andet hjem.
Hun fik lov til at spørge om alt, hvad hun ville.
Hun fik lov til at have en mening.
Men Pauli ønskede ikke at gå i kjoler.
Og tante Pauline fik hende til at gå i kirke hver søndag.
Så de indgik en aftale.
Hun sagde: "Du må gå i bukser hele ugen,
"men når du skal i kirke, så skal du tage en kjole på."
Jeg havde et slags beskyttet liv.
Der, hvor livet blev uudholdeligt,
var i kontakt med den hvide verden.
Folk kaldte voksne sorte "tante" og "onkel", "dreng."
Måske 50, 60 mennesker blev lynchet hvert år.
Jeg kan ikke huske, at lynchningerne stod i aviserne,
men vi hørte om dem fra mund til mund.
"Nogen blev lynchet i et eller andet amt i går aftes."
Bevidstheden om Ku Klux Klan lå altid og lurede i baggrunden.
For et barn af min generation vokser denne bevidsthed
med en som...
Næsten som en del af ens krop og væsen.
Til undertrykkerne.
Nu er I stærke,
og vi er kun druer,
som er ømme af modenhed.
Knus os.
Klem fra os hele det modige liv
indeholdt i disse fulde skind.
Men vores styrke er subtil,
kraftfuld med århundreder af længsel.
Vi vil udholde at stjæle jeres sanser
i det ensomme tusmørke af jeres vinters sorg.
"Vi vil udholde at stjæle jeres sanser
"i det ensomme tusmørke af jeres vinters sorg."
Hvad er Paulis forståelse om sin plads i historien?
Pauli er med til at løse disse problemer,
der blev skabt af slaveriet.
Det er så stærkt, at Pauli siger:
"Dette er mit rum, og det er mit tidspunkt til at gøre dette arbejde."
Hun tager skrivemaskinen og skriver for at udtrykke sig fuldt ud.
Det er efterladt der permanent, så kommende generationer som os måske
bedre kan forstå det.
Jeg formoder, at bag alt skriveri er der et ønske om at kommunikere.
Man ønsker at dele nogle af indsigterne med andre mennesker
eller sine følelser eller sindsbevægelser.
Det er sværere at skrive min historie end at skrive om en anden.
Kapitel seks, manuskriptside 120.
Efter min skole ønskede jeg ikke at gå på andre adskilte skoler.
Jeg var fast besluttet på ikke at gøre det.
Tante Pauline tog mig med til New York.
Jeg var forbløffet over næsten alt, hvad jeg så.
Skyskraberne, Coney Island, Frihedsgudinden,
Broadway-teaterdistriktet...
FORETAG VALG FØRST
...automaten, hvor man kunne putte mønter i en sprække og få varm mad.
Mest af alt var jeg imponeret over, at man kunne sidde, hvor man ønskede
i metroen, busserne og sporvogne.
På Hunter College var jeg en af fire sorte i en gruppe på 247 kvinder.
Jeg tog alle kurserne om litteratur,
kreativ skrivning, noveller.
Husk nu, at jeg er et lille sydstatsbarn
med frygtelig grammatik,
som hele tiden kan mærke forskellen mellem mit uddannelsesniveau
og de kloge børn på Hunter College.
I baghovedet var det altid: "Er jeg god nok?"
Jeg dimitterede fra Hunter College i 1933-klassen.
Den Store Depression.
Lange køer af mænd,
der venter på en gratis skål suppe eller et job.
Det var den værst tænkelige tid at påbegynde sin karriere.
Om morgenen gik jeg gennem ritualet, en nytteløs gennemsøgning af jobannoncer.
Den sidste cent blev lånt,
intet tilbage at pantsætte,
salt-og-vand
lettede ikke længere vores sultsmerter
På trods af disse prøvelser
gav arbejdsløsheden frihed til
at rejse rundt på måder, som ellers ikke var socialt acceptabelt.
Vagabonden
Jeg skulle til at slutte mig til 300.000 hjemløse, uønskede drenge
og en håndfuld piger, som kørte i godstog
eller blaffede på jagt efter arbejde.
Jeg tog mit blaffertøj på, spejderbukser og en læderjakke
og bar en lille rygsæk med minimum campingudstyr.
Jeg havde også en drenget frisure og spinkel kropsbygning,
flad de åbenlyse steder,
hvilket fik mig til at ligne en lille teenagedreng.
Pauli nyder sit maskuline udseende.
Der er dejlige billeder af hende
i forskellige, meget maskuline stillinger,
og hun giver sig selv forskellige navne. Hun kalder sig Pete.
Hun kalder sig selv "Fyren."
Fyren - 1931
Når hun skriver om dette,
siger hun, at hun gør det for at beskytte sig selv,
fordi hun ikke kan være en enlig, sort kvinde, som rejser ulovligt
uden at frygte at blive chikaneret eller overfaldet seksuelt.
Jeg forpligter mig
til en New Deal for den amerikanske befolkning.
CAMP TERA NORD FOR NEW YORK
Jeg blev en af de hundredvis af arbejdsløse kvinder,
som deltog i Camp TERA,
en af de 28 kvindelejre etableret af New Deal.
Jeg blev straks venner med Peg Holmes, som var vandrerådgiver
og havde en intellektuel nysgerrighed, som lignede min egen.
Peggie Holmes var datteren af en konservativ bankmand,
som var blevet radikaliseret af Den Store Depression.
Peg lod til ingen racefordomme at have.
Hun læste nogle af mine digte og sagde til mig:
"Hvordan kan du skrive med sådan en medfølelse?
"Jeg ville være bitter, hvis jeg var sort."
Det forår tog Peg og jeg på en fem ugers blaffertur til Nebraska og tilbage.
En ny person, der tænker som en selv
og vil spise frokost på en strand i skumringen...
Disse er de små dagligdagsglæder i livet.
LIGELØN LIGE ARBEJDE
Peg og jeg blev interesseret i arbejdsmæssige problemer.
Jeg var strejkevagt for første gang.
Der var en næsten religiøs iver i arbejdsbevægelsen.
Vi kastede os ind i automobilarbejdernes generalstrejke
i begyndelsen af 1937.
Jeg blev kastet ind i en radikal holdning.
I STREJKE FOR ANSTÆNDIGE LØNNINGER
Og jeg begynder nu at forholde mig til dette,
hele begrebet frihed og værdighed
ved at være sort i Amerika.
KOM TIL VORES FAGFORENING WEST VIRGINIA MINEARBEJDERE
Jeg tror ikke, jeg vil prøve at optage det næste kapitel indtil det næste møde.
Man kan forestille dig, at det er følelsesmæssigt udmattende.
Men under alle omstændigheder håber jeg, at læseren er fascineret.
Pauli Murray havde en fornemmelse af at være en historisk figur.
Schlesinger Bibliotek har 135 kasser...
...med Pauli Murrays artikler.
Nogle af dem er ikke med i Murrays udgivne værker.
Jeg stødte på en mappe med mærket "Seksualitet."
Murray fortalte lægerne, at hun lignede en kvinde,
men var en mand.
"Et af naturens eksperimenter:
"en pige, der burde have været en dreng."
-Note fra Pauli Murray til en læge
Pauli håbede, at forholdet til Peggie
ville være et normalt forhold,
hvormed Pauli mente,
at Pauli ville være manden og Peggie konen.
Og Peggie kunne ikke se Pauli som en mand.
Til sidst sluttede forholdet.
Send mig ikke væk, min elskede.
Kom med mig,
og vi vil synge. -Pauli Murray
Det tidspunkt, hvor Peggie Holmes forsvandt fra Murrays liv,
førte til et sammenbrud,
der endte med, at Pauli blev indlagt på Bellevue Hospital.
Paulis noter under observation på psykiatriske hospitaler
var meget detaljerede.
Hvorfor har mine største tiltrækninger været mod
ekstremt feminine og heteroseksuelle kvinder?
Pauli er deprimeret og spørger lægerne: "Hvorfor har jeg disse tiltrækninger?"
umuliggør et tilfredsstillende forhold til nogen.
Hvor kan jeg tage hen for at få et svar?
Disse oplevelser har altid eksisteret.
Paulis historiske optegnelser
tillader os at betragte menneskeheden hos en, som var sort...
...og køn-uoverensstemmende i den tid, Pauli levede i.
Siddende foran Murrays lægejournaler og noter...
MURRAYS MINDEHØJTIDELIGHED
...som en trans, køn-uoverensstemmende, queer person af blandet race
tænkte jeg: "Det er en følelse, jeg kender godt."
Vi har lært at tro, at folk som os ikke eksisterer.
Så da jeg kom til at kende og lære om Pauli Murray,
var jeg forbløffet og ville holde det stramt.
Og jeg var også vred
over at føle, at jeg på nogle måder var blevet berøvet en del af min historie.
Jeg identificerer mig med uroen hos en,
der prøvede at leve livet som et helt væsen
med en integreret krop, sind og ånd.
Hvis Pauli Murray sad her i dag,
og jeg sagde: "Pauli, hvilke stedord bruger du?"
Jeg ved ikke, hvad Pauli Murray ville sige.
Som sort og queer selv
henviser jeg til Pauli som "de" eller blot "Pauli"
for at anerkende deres omfang af kønserfaring.
Forskere, som har skrevet om Pauli, bruger stadig feminine stedord,
hun og hendes.
Venner og familie omtaler Pauli med feminine stedord.
Jeg tror, vi sandsynligvis vil se flere, der omtaler Pauli Murray
med kønsneutrale stedord i modsætning til feminine stedord.
Murray skrev aldrig om sine kønskampe
i sine udgivne værker,
og hun talte sjældent om det selv med venner.
Hun befandt sig på dette sted, som var helt fremmed
for alle, hun holdt af. Undtagen hendes tante Pauline.
Tante Pauline kaldte Pauli "Min drenge-pige"
og støttede altid Pauli.
Tante Pauline tillod tante Pauli at være præcis den, hun havde brug for at være.
Det er ikke tit, at vi får denne ubetingede kærlighed.
Men da hun forsøgte at finde den andre steder,
var det virkelig svært.
Hun kørte altid for hårdt på.
Hun drak kaffe hele natten.
Hun kunne være utålmodig.
Det meste af hendes liv var: "Du vil se mig. Du vil høre mig."
13 ÅR FØR OPTAGELSEN AF DEN FØRSTE SORTE ELEV
På det tidspunkt
udviklede University of North Carolina kurser i racerelationer.
Så jeg tænkte: "Måske er de klar til at optage en sort."
ANSØGNING OM OPTAGELSE
De sendte mig en blank ansøgning.
De havde tilføjet race og religion.
Jeg tror, jeg besvarede det, men måske har jeg sagt: "Hvilken forskel gør det?"
Jeg fik et brev tilbage
fra rektoren for University of North Carolina, der stod:
"Forfatningen og lovene forbyder mig"
"at optage en af din race."
På vej hjem til nationens hovedstad
får rektor for University of North Carolinas
en æresgrad doctor juris.
Jeg er glad og stolt over at blive alumne ved University of North Carolina,
der udtrykker
den amerikanske, liberale tanke
gennem amerikansk handling.
Pauli hørte denne tale...
ROOSEVELT FORSVARER LIBERALPOLITIK
...og besluttede at skrive et brev til Franklin Roosevelt.
Det var et typisk stærkt protestbrev fra Pauli Murray.
Du opfordrede amerikanerne til at støtte en filosofi baseret på demokrati.
Hvad betyder det for sorte amerikanere?
Han havde rost UNC på samme tid,
som de ikke tillader Pauli at læse der.
Så du har en sort, der skriver frejdigt til præsidenten i 1930'erne
og kræver, at han ikke er en hykler.
Jeg var forfærdet over hans tavshed om borgerrettigheder
og hans afvisning af at tale offentligt
for et antilynchning-lovforslag.
Har du talt højt nok mod afbrændingen af vores folk?
Pauli besluttede
at sende en kopi til Eleanor Roosevelt.
Fru Roosevelt svarer ret hurtigt,
og brevet kommer med hendes personlige underskrift.
"Jeg har læst kopien af brevet, du sendte mig...
DET HVIDE HUS WASHINGTON
"...og jeg forstår udmærket.
"Men store forandringer kommer langsomt.
"Syden er ved at ændre sig, men pres ikke på for hurtigt."
Denne konfronterende holdning, som Pauli havde med UNC
var et tegn på, hvad hun ville kalde "konfrontation ved skrivemaskine."
Kvinde søger ind på N.C. University, guv. Hoey reagerer
Pauli skrev breve, som blev udgivet i den sorte presse.
Så der var stor opmærksomhed der.
Pludselig brød det ud over radioen.
"Uidentificeret, sort kvinde søger ind på University of North Carolina."
Det blev til nationale nyheder.
Dette vakte bestyrtelse hos min familie.
De var bange for at blive lynchet.
University of North Carolina var et nederlag.
Og anholdelsen i bussen
plus en hel levetid med ydmygelserne uddelt ikke kun til mig,
men til fattige sorte på landet.
Alt dette kulminerede
med den erkendelse, at hvis jeg skulle kæmpe mod segregation,
så havde jeg brug for et våben, en færdighed.
Og der besluttede jeg at læse jura.
Hvad sagde du?
Dine koncentrationsevner er utrolige.
Det er nok sandt.
Da jeg læste jura,
kunne mine klassekammerater føre
de mest bizarre argumenter og diskussioner,
og jeg ville have travlt med min...
Pauli ankommer til Howard i efteråret 1941.
Og mange af sagerne om borgerrettigheder
blev teoretiseret i Howards sale.
Thurgood Marshall,
William Hastie og Leon Ransom går rundt i gangene der.
I mine første to år var jeg den eneste kvinde på jurastudiet.
PAULI MURRAY FORMAND... NEW YORK
De lod mig ikke engang tale i timen.
1944-KLASSE JURASTUDIE HOWARD UNIVERSITY
Jeg rakte hånden op, og ingen var opmærksom på mig.
Min professor sagde: "Jeg ved ikke, hvorfor kvinder læser jura."
Jeg var så chokeret.
De taler om, hvad de kalder Jim Crow,
som er et raceadskillelsessystem,
og hun siger: "Det, jeg oplever, er Jane Crow."
Som sort kvinde er man udsat ikke kun for raceadskillelse,
men også for kønsdiskrimination.
Jeg var ikke vokset op i en familie, hvor der var begrænsninger for kvinder.
Og i slutningen af året
rangerede de eleverne og offentliggjorde deres karakterer.
Murray, øverst på listen.
På andet år lod de mig tale.
Murray bliver rådgiver for de studerendes lokalafdeling i NAACP.
17 ÅR FØR HÆNDELSEN VED SERVERINGSDISKEN HOS WOOLWORTH
Hver gang man tog til Washington centrum, var der steder, hvor man ikke måtte gå.
Man måtte ikke gå ind i stormagasinet Garfinckel's.
Man måtte ikke gå ind i restauranterne i centrum
eller på Nationalteatret.
Jeg begyndte at eksperimentere mere med ikkevoldelig, direkte handling.
Vi startede i området ved 14th og U,
en restaurant ved navn Little Palace Cafeteria.
Den lå midt i det sorte kvarter,
men serverede kun for hvide.
Vi gik derind en lørdag eftermiddag.
De nægtede at servere for os.
FROKOSTRESTAURANT
Vi tog vores tomme bakker, sad ved bordene
og åbnede vores bøger.
Vi fyldte det lille sted til randen.
Og det virkede.
Det fantastiske er, de lykkes med det.
STUDERENDE TVINGER CAFE TIL AT AFSLUTTE JIM CROW
De lykkes med at ophæve raceadskillelse på U Street.
Tiden var kommet til at lave et frontalangreb
mod forfatningssegregationen.
1944 - TI ÅR FØR HØJESTERETTEN UNDERKENDER
DOKTRINEN OM ADSKILTE, MEN LIGE
Jeg valgte som speciale
"Skulle Plessy mod Ferguson underkendes?"
Plessy mod Ferguson er højesteretssagen i 1896,
der sagde, at det var okay at adskille sorte personer på offentlige steder
som transport eller skoler,
så længe pladserne var adskilt, men lige.
Thurgood Marshall og NAACP havde sagt:
"Hvis Plessy siger adskilt, men lige, er vores problem med loven,
"at sorte institutioner ikke er lige.
"De får ikke den samme mængde penge,
"så vi vil være adskilt, men vi ønsker lige ressourcer."
Pauli Murray siger, at hele logikken i det er forkert.
Forskelsbehandling er umoralsk,
og det reducerer de sortes fornemmelse
af deres egen værdighed og karakter.
Doktrinen om adskilt, men lige fremmer ikke kun en vrangforestilling,
men dens virkning er at øve vold
mod personligheden af den påvirkede person.
FARVEDE
"Det hele skal væltes.
"I har brug for en dristigere, bredere strategi."
Mine klassekammerater lo ad mig.
Spottswood Robinson, det unge fakultetsmedlem,
der inspirerede ærefrygt blandt de studerende,
ikke kun afviste min idé,
men accepterede mit ti-dollar-væddemål, da jeg sagde:
"Plessy bliver væltet inden for 25 år."
Præcis ti år senere i 1954,
er det netop den strategi, som Marshall og hans hold forfølger
i afgørelsen af Brown mod Undervisningsstyrelsen.
Højesteret har truffet en betydningsfuld og historisk beslutning.
Der skal være lighed på uddannelsesfaciliteter for alle.
Jeg vendte tilbage til Howard på besøg.
Og Spotts Robinson sagde meget henkastet:
"Pauli, husker du artiklen om borgerrettigheder, du skrev?"
Jeg sagde: "Ja."
Og han sagde: "I 1953 tog jeg denne artikel,"
"og den var meget nyttig i vores forberedelse."
Han fortæller mig,
at mit lille argument gik anonymt til Højesteret.
Kig rundt i lokalet.
Drej hovedet, og kig rundt i lokalet.
Ser I alle de forskellige mennesker her?
Det er muliggjort af denne beslutning.
Alligevel når vi fortæller historien
med det ikoniske billede af Thurgood Marshall
stående på trapperne ved Højesteret,
er Pauli ingen steder at se.
Det var en tradition, at den bedste dimittend fra Howards jurastudie
fik en automatisk mulighed for at gå på Harvard
for videre jurauddannelse.
Pauli Murray dimitterer som den bedste i klassen.
Formanden for kandidatudvalget skrev og sagde: "Kære frøken Murray,
"den indledende hilsen på din udskrift
"og dit billede angiver,
"at dit køn ikke er berettiget til at blive optaget på Harvard."
Hver del af hendes identitet holder hende ude af institutionerne,
hun ønsker at være en del af, og endnu vigtigere,
som hun har fortjent at være en del af.
Pauli går på Berkeley. Får en kandidatgrad i jura.
Det er begyndelsen på hendes juridiske karriere.
På trods af at være en af de mest veluddannede advokater
får Pauli ikke lov til at arbejde i et advokatfirma i New York.
Pauli blev diskrimineret på grund af både race og køn.
Endelig opretter hun sit eget firma,
og en af de mest smertefulde oplevelser
var, da hun gik i retten for at repræsentere en klient,
og et vidne identificerede Pauli
som den prostituerede.
Selvfølgelig kunne hun ikke være advokaten.
Pauli fik knap tingene til at hænge sammen.
Jeg spiste så mange billige burgere for at spare,
at jeg fik bændelorm.
PSYKIATRIAFDELING BELLEVUE HOSPITAL
Pauli røg ind og ud af hospitalet med depression.
Murray havde stort set sammenbrud hvert år.
Uroen og lidelserne.
Dette er en person, der har brug for lægehjælp i et vis omfang.
Den 13. juli 1942 Kære dr. Eidelsberg.
Efter dine eksperimenter med kønshormoner har fået en vis gunstig omtale,
bestilte jeg en tid for at diskutere mit eget følelsesmæssige problem...
en mangeårig følelsesmæssig og mental konflikt.
Injektioner med hormoner kan genoprette balancen.
Pauli gik til læge efter læge for at søge testosteron.
PERSONLIGT OG FORTROLIGT
Pauli bønfalder lægerne: "Har jeg ikke-nedsænkede testikler?"
Mandlige organer i bughulen.
Kan udforskes gennem tests, røntgenbilleder, operation.
Det ville kræve meget mod at tale om en oplevelse,
som man ikke engang kan beskrive.
Alt, hvad du kan gøre, vil blive taknemmeligt værdsat,
fordi mit liv er ret uudholdeligt
i sin nuværende fase.
Lægerne undersøgte Pauli. De tog røntgenbilleder.
Engang var Pauli begejstret for at kunne gennemgå en sonderende operation,
fordi Pauli var sikker på,
at kirurgen ville finde ikke-nedsænkede testikler,
og kirurgen fandt en betændt blindtarm, som han fjernede,
men intet andet ud over det sædvanlige.
Kære frøken Murray.
Jeg beklager,
men lægevidenskaben er ikke i overensstemmelse med dine konklusioner.
Joseph Eidelsberg, læge.
"Hvad betyder det at gøre en persons uro irrelevant?
"Hvad betyder det at kræve så mange af en persons bedrifter
"og skrive bøger om så mange aspekter af en persons eksistens i denne verden
"og kun udelade det ene aspekt, som vi ikke forstår,
"eller som gør os utilpas?"
Jeg tøvede med at inkludere Murrays kønskampe i min biografi om hende.
Andre forskere sagde: "Det var hendes privatliv."
Men jeg kom frem til, at man ikke kunne forstå,
hvorfor Murray var så langt forud
for sin tid uden at forstå, at hendes følelse af at være imellem
gjorde hende mere og mere kritisk over for grænser.
Og det tillod hende at opfinde en af de vigtigste idéer
i det 20. århundrede,
at kategorierne race og køn er væsentligt vilkårlige
og ikke et retsgrundlag for forskelsbehandling.
Kære præsident Roosevelt,
jeg er sort, den mest undertrykte gruppe i din befolkning.
Kan du et øjeblik forestille dig den harme,
der ville opstå hos dig ved at indse, at du, et menneske,
var adskilt fra dine medmennesker?
Da Pauli skrev disse stærke breve til Det Hvide Hus,
ønskede Eleanor at forstå, hvad der drev denne unge kvinde.
Jeg havde korresponderet med fru Roosevelt
og stillet hende spørgsmål siden University of North Carolina-hændelsen.
Det faktum, at hun var landets førstedame,
fik mig ikke til at spare på krudtet.
Det var det, der gjorde vores venskab stort.
Pauli tager sine venner og pårørende med til frokost
i Eleanors lejligheder i New York.
Eleanor bliver en erstatningsmor.
Pauli og Eleanor var enormt forskellige
i social baggrund og status.
Men de har meget tilfælles.
De blev forældreløse som børn,
opfostret af ældre slægtninge.
De var begge læseheste. De elskede at skrive.
Hunde gav dem enorm glæde.
Det er ikke et romantisk forhold.
Det bliver virkelig et venskab
med diskussioner om ting ud over blot politik.
Jeg tror, vi var en slags åndsfæller, hvis jeg tør sige det nu.
Men det var nemt at forholde mig til hende.
En af mine fineste, unge venner er en charmerende, kvindelig advokat,
Pauli Murray, som har været noget af en provokatør til tider,
men som jeg holder meget af.
Hun kunne være dybt medfølende.
Men hun kunne umuligt føle den utålelige byrde af racisme,
der fik os til at skrige.
NOGLE AF MINE BEDSTE VENNER ER SORTE - AF ELEANOR ROOSEVELT
Få sorte blev overraskede, da Detroit-optøjerne brød ud,
da racespændingerne, som producerede dem,
var vokset støt gennem krigen.
DA HVIDE HOBE FORFULGTE SORTE PÅ VOGNE I DETROIT-RACEOPTØJER
SLUTTER DETROIT POLITI SIG TIL HOBEN; MYRDER SEKSTEN
"BLINDT" RETSSYSTEM SER KUN FARVEDE
Præsident Roosevelt var underligt tavs.
Hans kommentar kom mere end en måned senere.
"De seneste udbrud af vold
"bringer vores nationale harmoni i fare og trøster vores fjender.
"Jeg er sikker på, at de sande amerikanere beklager dette," citat slut.
Det virkede så vattet, at jeg straks satte mig
og skrev et vredt digt.
"Hvad fik du, sorte dreng,
"da de slog dig ned i rendestenen, sparkede dine tænder ud
"og brækkede dit kranie med køller
"og bankede dig i maven?
"Hvad fik du, da du råbte til den øverste mand?
"Hvad sagde den øverste mand, sorte dreng?
"Hr. Roosevelt beklager."
Efter mange års kamp for at tjene til føden
ringede Lloyd K. Garrison, som jeg mødte på Howard,
med de forbløffende nyheder, at hans firma,
Paul, Weiss, Rifkind, Wharton & Garnison, havde brug for hjælp
i deres procesafdeling.
Det var et job, som gav Murray mere indkomst,
end hun nogensinde havde tjent.
Denne fantastiske lykke fyldte mig med angst.
Jeg var nu en midaldrende kvinde,
som vendte tilbage til et stærkt konkurrencepræget erhverv,
en af tre kvinder i firmaet og den eneste sorte blandt 65 advokater.
Mit mest vedholdende problem i løbet af disse år
var at håndtere den professionelle kvindes ensomhed.
Heldigvis delte Irene Barlow, kontorchefens personaledirektør,
min symbolstatus i et mandligt domæne.
Renee gik rundt med et præg af stille selvsikkerhed.
Hendes stærke, attraktive ansigt og blågrønne øjne
udstrålede generøsitet og venlighed.
Renee inviterede mig til frokost som en høflig gestus til en ny medarbejder.
Vores samtale var forsigtig og formel.
Men vores opdagelse, at vi begge gik i den episkopale kirke,
var begyndelsen på et åndeligt bånd,
hvor vi i frokosttiden deltog i onsdagens gudstjenester
ved St. Bartholomews Kirke på Park Avenue.
Renee tog Pauli under sine vinger...
MARY NORRIS VEN
...og sagde: "Nej, det skal du ikke bære. Gør det her."
De blev de tætteste venner.
Selvom Renee og jeg havde forskellige personligheder,
gav kemien i vores venskab ren og skær glæde.
Vi søgte hinanden for gensidig støtte.
Den 4. maj om eftermiddagen
blev Mack Charles Parkers lig fundet flydende
i Pearl River nær Poplarville.
Parker var blevet slæbt ud af fængslet af en gruppe maskerede mænd.
Han ventede på retssagen, anklaget for voldtægt af en hvid kvinde.
LYNCHNINGSHOB FANGER SORT I MISSISSIPPI
VOLDTÆGTSMISTÆNKT TAGET FRA FÆNGSEL FRYGTET DØD - FBI GÅR IND I SAGEN
At en mand bliver lynchet så sent som i 1959
syntes at symbolisere barbarismen i det amerikanske system.
Dette var efter al volden i Little Rock,
integrationen af Central High School.
Der havde været intet andet end vold i Syden,
og så syntes Mack Parker bare at... Fuldende klimakset.
Dette blev skrevet, da Mack C. Parker blev lynchet.
Jeg er episkopalsk og bruger denne bøn bevidst.
Oplys vores mørke, vi bønfalder dig, Herre.
Lær os ikke længere at frygte hunde, der bjæffer i det fjerne.
Fodtrinet ved døren.
Riffelkolben mod ruderne.
Forsvar os mod alle farer ved denne nat.
Alle har et bristepunkt.
Mit bristepunkt kom med Mack Parker.
Det var nok.
Jeg følte, at jeg skulle væk fra USA.
Pauli opgav sit prestigefyldte job hos Paul Weiss
og ansøgte om og blev accepteret som juraprofessor
på det nyoprettede jurastudie i Ghana, Afrika.
VÆK MED KOLONIALISME
At undervise i jura i et vestafrikansk land,
som havde opnået sin uafhængighed kun to år før,
ville tillade mig at tilfredsstille en nagende nysgerrighed
om den afrikanske del af min slægt
Jeg blev i Afrika i 18 måneder.
Jeg studerede det, som jeg studerede jura i mit kandidatarbejde.
Pauli er der midt i uafhængighedsbevægelserne.
Det er spændende, men også problematisk.
Det blev hurtigt klart for mig,
at Ghanas præsident havde diktatoriske instinkter,
undertrykte ytringsfriheden.
Jeg var en person engageret i menneskerettigheder,
om jeg var i North Carolina eller i Accra, Ghana.
Regeringen er bekymret over, at Pauli underviser eleverne
i den amerikanske forfatning,
om uafhængighed, demokrati.
En dag ankom jeg og fandt
seks uniformerede medlemmer fra kriminalafdelingen
siddende i mit klasseværelse.
Jeg følte, at jeg ikke ville kunne blive i landet meget længere.
Min tid i Afrika bekræftede mig kun i,
at jeg var et produkt af den nye verden.
Jeg føler mig lige så amerikansk som alle andre.
Sorte amerikanere går tilbage til begyndelsen.
Vores blod, sved, tårer
og minder er indbygget i landet.
Jeg var overbevist om, at vores skæbne lå i USA.
Og jeg kom tilbage med et stipendium fra Yale til min doktorgrad.
Vi var meget fascineret af Pauli Murray.
Her var en ældre kvinde, som kunne have været vores mor.
LIGE RETTIGHEDER NU!
De fleste af de sorte studerende var med i borgerrettighedsbevægelsen.
Jeg vidste nok ikke dengang, da hun kom til Yale,
at Pauli havde været involveret i protester og sit-in-demonstrationer i D.C.
Hvad angik os,
begyndte vi protesterne med sit-in-bevægelsen i 1960'erne.
Vi vidste ikke noget om de modige afroamerikanere,
hvis arbejde ofte går tabt i historien.
Pauli Murray var så forud for sin tid,
at hun håndterede det daglige arbejde med at afdække nye problemer.
Dette er en sag af national bekymring.
Da Murray var på Yale,
etablerede John F. Kennedy en kvindekommission.
Lederen af den samlede kommission var Eleanor Roosevelt.
Jeg vil se kvinder blive brugt så godt som overhovedet muligt.
Eleanor sørgede for, at Pauli blev udnævnt til studiegruppen,
som undersøgte kvinders civile og politiske rettigheder.
VIS DET ER HANS VERDEN
MENER DU, AT EN KVINDE KAN ÅBNE DEN?
Hvis man fjerner alt andet,
så består undertrykkelse i ikke at respektere personligheder.
Alle kvinder forstår, hvad det betyder
at have en formindsket følelse af personlig værdighed og værd
på grund af køn.
Hvad var din del i oprindelsen af Den Nationale Kvindeorganisation?
Jeg var en af grundlæggerne.
Pauli mødtes med Betty Friedan.
Betty og Pauli og omkring 30 andre kvinder fastslog,
at det var vigtigt at have en ny organisation.
Ved en frokost tog Betty en papirserviet
og skrev, at vi stifter en organisation...
...for at bringe kvinder ind i det traditionelle, amerikanske liv nu.
Otteogtyve kvinder skrev under.
Og det var sådan, at Den Nationale Kvindeorganisation,
eller NOW, blev født.
Pauli forsøgte at komme på en ny strategi,
der ville føre indsatsen for kvinderettighederne fremad.
Og det gjorde hun.
VI, FOLKET
ARTIKEL XIV.
Ingen delstat må indføre eller håndhæve nogen lov, som...
nægter enhver person lige beskyttelse af lovene.
Det fjortende ændringsforslag førte til
bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af race.
Pauli Murray argumenterer for,
at den fjortende forfatningsændring kunne bruges
til også at forsvare kvinderettighederne.
Det var en radikal idé.
For dem af os, der var fra æraen af borgerrettighedsbevægelsen,
virkede det lidt besynderligt, og forstå nu baggrunden.
Først og fremmest:
I afroamerikanernes tanker
var forskelsbehandling mod farvede.
Jeg må spørge mig selv: "Eleanor, hvorfor var du ikke feminist?"
Men ingen var feminist dengang undtagen Pauli Murray.
kvinderettigheder er en del af menneskerettighederne;
klimaet synes gunstigt for fornyede retslige angreb på kønsdiskrimination.
JANE CROW AND THE LAW AF PAULI MURRAY OG MARY EASTWOOD
SEKS ÅR FØR RUTH BADER GINSBURGS FØRSTE HØJESTERETSSAG
FOR KØNSLIGESTILLING
I midten af 1960'erne var Pauli i bestyrelsen for ACLU.
Den amerikanske forening for borgerrettigheder anlagde sag
for at tvinge en forstad
til at acceptere et lav indkomst-boligprojekt.
SEGREGATION ER MORALSK FORKERT
ACLU arbejdede allerede på sager om borgerrettigheder.
PROTEST MOD SKOLEADSKILLELSE
Men for kvinder var de som enhver anden institution
i vores samfund på det tidspunkt.
Kvinder var underrepræsenterede i bestyrelsen.
Pauli pressede dem til at rykke sig.
Hun skrev et brev og argumenterede for,
at Ruth Bader Ginsburg burde være i bestyrelsen.
Pauli var en ilter kvinde.
Pauli havde konkrete idéer,
som de andre nogle gange var uenige i.
Pauli pressede ACLU til at give sig i kast med
forskelle baseret på køn.
Det er altid de mennesker, der oplever
de fleste former for diskrimination...
...der ved, hvordan man finder løsninger. Pauli var den person.
I en af ACLU-sagerne i Syden
blev sorte udelukket fra juryen.
Murrays argument var,
at når vi argumenterer for, at sorte mænd ikke bør udelukkes,
bør kvinder ikke udelukkes.
Dette er en krænkelse af deres rettigheder under den lige beskyttelse,
overtrædelse af den fjortende forfatningsændring.
Byretten i Alabama dømmer til fordel for ACLU.
"Den statut, der nægter kvinder retten til at tjene i juryer,
"overtræder den 14. forfatningsændring."
Retten brugte vores sprog i sin dom.
Efter så mange tab og fiaskoer i livet
var det min sødeste sejr.
Det, hun gjorde, blev meget vigtigt.
Så vigtigt, at da Ruth Bader Ginsburg
blev indkaldt til at arbejde på en senere højesteretssag,
Reed mod Reed,
brugte hun Paulis arbejde og krediterede hende.
Dommer Ginsburg stolede på den analyse, som Pauli havde udviklet.
Vi opfandt ikke noget nyt.
Vi sagde de samme ting, som Pauli havde sagt år tidligere
på et tidspunkt, hvor samfundet ikke var parat til at lytte.
Jeg siger ofte, at jeg har levet for at se mine tabte sager reddet.
LIGESTILLING, JA TAK
Gå med værdigheden af den første kvinde
KVINDERNES BEFRIELSE
KVINDER ER MENNESKER IKKE HUSTRUER
Stjernerne er dine fyrtårne, jord din arv
AFSKAF ALLE ABORTLOVE NU
NATIONAL ORGANISATION FOR KVINDER
Overgiv til ingen ilden i din sjæl.
Jeg tror, vi er i en tid med radikale forandringer.
Jeg har ikke haft det yderligere ansvar
som mand, husholdning, børn.
For mig har det været meget vigtigt at have et privatliv.
Man er nødt til at forstå, at Pauli var en forsigtig person,
en privat person.
Vidste du noget om Paulis personlige liv på det tidspunkt?
Jeg havde ingen anelse.
Pauli og Renee var meget tætte.
De boede aldrig sammen,
men Renee Barlow var Pauli Murrays livs kærlighed.
Måske en gang i livet røres man
af en sjælden ånd så udsøgt kreativ, så kærlig,
at ens liv bliver helt ændret af mødet. -Pauli Murray
Kære Pauli.
Jeg er i soveværelset og lytter til Brahms 4.
Skal starte NYT's krydsord.
Jeg ville ønske, du var her at dele det med.
Kære Blanket.
JA, JEG ER IVRIG EFTER AT BRUGE LIDT MERE TID.
Kære Charlie Brown.
Meget mere at sige, men jeg vil tie, til vi ser hinanden.
Kære Linus.
Jeg glæder mig til fredag aften.
De mødte hinanden på hoteller
og bekymrede sig så om de penge, de havde spildt.
Men de var så tætte som et ægtepar på den måde, de støttede hinanden.
Glad for, at din mor fik mulighed for at få frisk luft.
Kærlighed og kys, Pauli
Vær modig.
Du har, hvad der skal til og mere! Meget kærlighed, 007
Kærlig hilsen 007
Renee var i årevis Murrays klippe
og tillod hende at opnå mere
end hun havde været i stand til at opnå før.
I LUFTEN AUDITION
Dette er WGBH FM offentlig radio i Boston.
Vores gæst i aften er dr. Pauli Murray,
advokat og leder i borgerrettighedsbevægelsen.
Og nu er hun blevet digter.
Jeg vil vende det, du sagde.
Jeg er en digter, der er blevet advokat.
Det ville være et godt tidspunkt for dig at læse Dark Testament.
"Jeg var en sort slave, som fulgte Nordstjernen.
"Jeg var en indvandrer sammenkrøbet i skibets mave,
"drømmen var altid den samme.
"Drømmen var altid frihed."
MARTIN LUTHER KING DRÆBT SNIGSKYTTE PÅ MEMPHIS MOTEL
Martin Luther King stod for
muligheden for forsoning mellem mennesker.
Dr. King har været en stødpude
mellem det sorte og det hvide samfund.
Jeg tror, at hvis dette land skal overleve,
så må vi leve sammen i harmoni.
Vi må fortsat presse på for alle vores krav.
Sorte studerende var begyndt at overtage campusser rundt om i landet
og kræve sorte studieprogrammer.
Brandeis inviterer Pauli Murray til at blive professor
som for at sige: "Vi er inkluderende."
Jeg gik rundt på campus
og så denne lille, brune kvinde...
...og jeg spurgte en, hvem hun var.
De sagde: "Det er professor Murray."
Og jeg vidste, at jeg ville være i hendes klasse.
Vi kom til Brandeis som en del af overgangsårsprogrammet,
og vi var meget fattige.
Vi kom fra familier, der ikke havde bøger på hylderne.
Jeg udviklede en juridisk studieklasse på bachelorniveau.
De 14. og 15. forfatningsændringer opfylder tit krav fra sorte.
Denne historiske udvikling har haft visse uventede konsekvenser.
Hun var dynamisk...
Og ordet "neger" bliver ved med at komme op.
Det forekom mig, neger...
Og man hører mumlen gennem den lille, sorte sektion.
Hun taler om social forandring,
lov og historien om det.
"Vi skal helt sikkert håndtere negersektionen."
Pauli gik til Brandeis intellektuelt skarp,
men ufravigelig på sine måder med visse ting.
Hun mente, at vi altid skulle omtales som Negre.
Det er "Neger" med stort "N."
I Syden blev det altid trykt med det skændige lille "N."
Jeg blev straks tiltrukket af versionen med stort bogstav,
som syntes at give værdighed til min identifikation.
Det er stadig min præference til at beskrive farvede folk,
og jeg er utilpas med "sort" med lille bogstav.
Sort er smukt
Befri Huey!
Løslad vores kriger
Befri Huey!
Sort er smukt
Befri Huey!
Du kan forestille dig i dagene for borgerrettighedsbevægelsen,
Black Power-bevægelsen,
og her er den her lille dame, som underviser på Brandeis
og taler om Negre.
Jeg havde kæmpet for at åbne sovesale og restauranter i 40'erne.
Den nye generation i 60'erne
vil have adskilte sovesale.
Næsten som om de afviser generationen bag dem.
Det er svært at håndtere.
Sidste januar besatte de sorte studerende på Brandeis University en bygning
og krævede et sort studieprogram.
De sorte studerende overtog en af bygningerne,
og der lå mit kontor.
SORTE PROFESSORER TIL BRANDEIS
Pauli mente, at eleverne var ude af trit
med virkeligheden og historien.
De mente, at hun var ude af trit.
De tog afstand fra hende.
Sagde Pauli noget om det?
Jeg tror, hun var såret.
Man kunne se det.
Pauli kunne ikke forstå det.
Med al sin egen ungdommelige trodsighed
havde hun svært ved at forstå ånden af unge mennesker, som,
hvis hun var vred for 30 år siden, og de har de samme udfordringer,
selvfølgelig er endnu vredere 30 år senere.
SORTE B.U STØTTER MALCOLM XU
De sorte studerende, som ønskede at være som Black Panthers,
mente, at hun var servil,
bare fordi hun ikke kunne lide overtagelsen.
Hun kunne ikke lide ordet "Sort."
Men hvis det var alt, hvad de vidste, missede de pointen.
For ethvert sort barn
og enhver kvinde på det campus
var hun levende historie.
Vi gik endda hen til hendes hus, og hun åbnede døren...
Og alle væggene var fyldt med bøger,
fra top til bund, bøger.
For mig var det paradis.
Jeg tror, det første, jeg spurgte om, var: "Har du læst dem alle?"
Hun sagde: "Ja, dem, jeg ikke har læst, har jeg ikke sat på hylden endnu."
Vi stolede på hende, for vi kom fra uddannelsessituationer,
hvor folk nedgjorde en, fordi man ikke vidste noget.
Hun respekterede altid, hvem man var som menneske.
Jeg kan huske, at jeg følte mig lidt særlig.
Hun havde Camel-cigaretten siddende for enden af læben.
-Kan du huske det? -Ja.
Hun ville tage cigaretten...
Og det er næsten, som om hun siger: "Du er nødt til at lære noget, Neger."
Murray var 60 år og var meget bekymret for,
at hun ikke ville have penge nok i sine ældre dage,
så hun forlangte fastansættelse.
BREV TIL ANSÆTTELSESUDVALGET:
Jeg vil have alle rettigheder, privilegier og status, som ansættelse indebærer.
BREV FRA ANSÆTTELSESUDVALGETS PROCEDURE:
Det er blevet argumenteret, at frk. Murrays værker mangler stil,
begavelse og begrebsmæssig styrke.
"Mangler begavelse. Lever ikke op til standard."
Pauli bliver afvist.
Det var fuldstændig absurd.
Og så var kampen i gang.
FRA PAULI MURRAY:
Jeg tror ikke, at udvalget er klar over det faktum,
at der er andre standarder, som kan have begrebsmæssig styrke
ud over "Elfenbenstårnet."
Pauli sagde: "Mine bidrag har været i jura.
"Mange af de idéer, som I nu tager for givet,
"var radikale, da jeg først foreslog dem."
Pauli konceptualiserede så meget af...
...den juridiske arkitektur for at udfordre forskelsbehandling.
Vi kan ikke forstå retlige bevægelser for retfærdighed
uden at forstå Paulis rolle i dem.
Jeg ønsker intet mere end
Ligestilling.
Til sidst gav universitetets rektor Pauli fastansættelse.
Jeg vil prøve at afslutte bogen i et kapitel til.
Og dette er mit sværeste kapitel,
fordi det handler om en af mine bedste venner.
Renee tog sig af huset.
Renee katalogiserede alle bøgerne.
Hun tog sig af hunden.
Hun passede Pauli Murrays kalendere.
Hvis hun ikke kunne finde noget:
"Renee, ved du, hvor det er?" Den slags ting.
De fleste vidste ikke, at Pauli var lesbisk,
og vi holdt det under radaren.
Talte Pauli med dig om det?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal beskrive det,
men hvis man er i nærheden af nogen
-længe nok... -Længe nok.
...får man en antydning.
Det ved man bare.
Talte Pauli om Renee?
Hun talte om... Renee var hendes ven.
-Sådan talte hun med os om det. -Altid "ven."
Renee bliver syg.
Hun får et tilbagefald af brystkræft.
Hun gennemgår mislykkede behandlinger
og dør i 1973.
De fleste, der mister nogen til kræft...
Vi er de gående sårede.
Til dem, der elskede Irene Barlow:
Tilgiv mig, hvis jeg var hård
efter den triste nyhed om hendes bortgang.
I har mistet en ven.
Jeg har mistet min tavse partner.
Jeg rasede i min smerte,
skændtes med Gud.
Renees død ændrede mit liv.
Jeg følte en trang til at fuldføre min mission på jorden
i de dage, jeg har tilbage.
Det forekom mig, da jeg kiggede tilbage på mit liv,
at alle disse problemer med menneskerettigheder,
hvor jeg havde været involveret, var moralske og åndelige problemer.
Og jeg så, at professionen, som jeg havde viet mit liv til, jura,
kunne ikke give os svarene.
Jeg spurgte mig selv: "Hvad vil du gøre med den tid, du har tilbage?"
Jeg blev peget i retning af præstedømmet
eller tjeneste for kirken.
Pludselig fortæller hun mig, at hun bliver episkopal præst.
Jeg var lamslået.
Pauli var dybt religiøs.
Jeg forstod ikke den del af hende, men det var hun.
Ingen kunne forstå, hvad hun lavede.
Du forlader dit job og går hvorhen i fire år?
Præsteseminarium? Er du skør?
I dag i det gamle Chapel of the Cross
ved selve alteret, hvor hendes bedstemor blev døbt som slave,
skal den hellige Eukaristi fejres for første gang
af pastor dr. Pauli Murray.
Da Pauli dimitterer fra teologistudiet,
på grund af Paulis og mange andre kvinders indsats,
beslutter den episkopale kirke at give kvinder ret til at ordineres.
Pauli Murray er den allerførste, sorte kvinde, der skal ordineres
i den episkopale kirke.
Det hellige evangelium af vor Herre Jesus Kristus ifølge Lukas.
Æret være Kristus.
Herrens fred være med jer.
Og også med jer.
-Du klarede det. -Pauli, tak.
Det, jeg prøvede at kommunikere,
da jeg gav brødet,
var kærlighed til hver enkelt person.
Jeg tror, forsoning finder sted mellem individer, der famler,
og rækker ud mod hinanden.
Det var ikke mig som individ.
Det var det historiske øjeblik i tiden,
da jeg repræsenterede et symbol på fortiden,
på lidelsen, på konflikten,
rakte hånden symbolsk ud,
og alle bag mig reagerede.
Hun var ikke en lytter, da jeg voksede op.
Hun var en taler.
Og efter seminariet blev hun en lytter.
Så intens som hun havde været i at kæmpe
og slås og forandre verden,
var hun lige så medfølende,
da hun vejledte folk gennem kirken.
Jeg påstår, at...
Læreres, advokaters
og præsters værktøj er det samme,
ord, kommunikation, skrivning.
Hun havde skrevet noveller.
Hun havde skrevet Proud Shoes, en familiehistorie.
Hun og James Baldwin var de første, afroamerikanske forfattere
som blev kolonister på den prestigefyldte MacDowell Colony.
I begyndelsen af 1980'erne
var hun næsten færdig med, med hendes ord, "den frygtede selvbiografi."
Der var også tegn på, at hun havde kræft i bugspytkirtlen.
Hvad frygter du mest? Bare et generelt spørgsmål.
Hvad frygter jeg mest?
Sandsynligvis at dø uden at afslutte, hvad jeg...
Hvad jeg vil afslutte.
Det var vigtigt for hende at fortælle sin historie, som hun ville fortælle den.
Jeg vidste, at hun arbejdede på en anden bog, erindringer,
og det var et kapløb med tiden.
Det var: "Lad os få bogen færdig."
Det, jeg prøvede at gøre, var at give et billede af Negerliv,
der afspejler det faktum, at vi har levet som andre amerikanere,
og at på trods af alle de vanskeligheder og modgang
er der glimt af glæde og humor.
Jeg er meget tæt på slutningen af dette manuskript.
Side 504.
Hvis der var øjeblikke af dyb fortvivlelse,
var der den vedvarende viden, at i søgen efter menneskelig værdighed
er man en del af en kontinuerlig bevægelse gennem tid og historie
knyttet til en højere moralsk kraft i universet.
Pauli Murray døde i 1985 i en alder af 74 år.
Paulis selvbiografi, Song in a Weary Throat,
blev udgivet kort tid efter.
Pauli efterlod en arv.
Hvorfor skulle vi ikke bruge den?
Vi lever i en arkitektur af den verden, som Pauli Murray byggede.
I 2016 blev Paulis barndomshjem
udnævnt til et nationalhistorisk vartegn.
Der er nogle forskere, der hævder, at man ikke kan undervise i amerikansk historie
uden at undervise om Pauli Murray.
I 2020, bygget på Paulis værk,
vandt ACLU en højesteretssag,
som forbød forskelsbehandling af lesbiske, homoseksuelle og transseksuelle mennesker.
Da vi præsenterede vores sag for Højesteret
for at sikre, at LGBTQ-personer beskyttes
under love, som forbyder forskelsbehandling på grund af køn,
var det umuligt at konceptualisere det arbejde uden Pauli.
Pauli har måske ikke indset,
at hun ville være et fyrtårn af trøst
for så mange queer, transkønnede og køn-uoverensstemmende mennesker.
Generationer i fremtiden, det er, hvad de er blevet til.
I 2017
opkaldte Yale University et kollegium til Paulis ære.
PAULI MURRAY KOLLEGIUM
Det var det første Yale-kollegium opkaldt efter en farvet person.
Og det første opkaldt efter en person anerkendt som LGBTQ+.
I dag sidder vi i Pauli Murray College.
Dengang ville Pauli ikke have drømt om noget som dette.
Hvis Pauli havde været i stand til virkelig at være sig selv,
tror jeg, at det kun ville have forbedret de bidrag, som Pauli gav
jura, religion, skrivning eller poesi.
Hvilken slags magi ville være opstået?
Hvis man studerer fortiden, skal man give slip på idéen om,
at de mennesker, der bliver respekteret og fejret,
er dem, der har fortjent det.
Pauli er en, hvis tid ikke var kommet.
Den er måske ikke kommet helt endnu.
Vi skal arbejde for en verden, hvor den kommer.
"Giv mig en sang om håb og en verden, hvor jeg kan synge den.
"Giv mig en sang om venlighed og et land, hvor jeg kan leve den.
"Giv mig en sang om håb og kærlighed og en brun piges hjerte til at høre den.
"Pauli Murray."
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard
Kreativ supervisor Toni Spring