JEG VIL SE USA VÆRE DET HUN SIER HUN ER
I UAVHENGIGHETSERKLÆRINGEN OG GRUNNLOVEN.
USA, VÆR DET DU HEVDER DU ER!
Kan jeg ta noen nærbilder av deg uten briller?
Ligg.
Sitt. Ligg.
Ligg.
Flott.
Han må være med på alt.
Mitt navn er Pauli Murray,
og mitt hovedfelt har vært menneskerettigheter.
Hele min personlige historie har vært en kamp for å møte høye standarder
i et samfunn som har vært dominert av ideen
om at svarte var naturlig underlegne hvite,
og at kvinner var naturlig underlegne menn.
Pauli Murray var langt forut for sin tid.
Hun sa og gjorde ting andre først gjorde mye senere.
VENTEROM FOR FARGEDE
Pauli våget å konfrontere diskriminering
da det var farlig å gjøre det.
De mange hendelsene betød at før eller senere
ville jeg enten gå berserk,
eller finne en måte å protestere på.
Pauli var forfatter, advokat, prest og poet.
"Håp er en knust stilk mellom knyttede fingre.
"Håp er en sang i en sliten hals."
VI VIL SEIRE
Pauli har vært viktig for mange av våre rettigheter og friheter.
Pauli Murray var ikke bare en fantastisk advokat eller en tøff feminist,
men også en skeiv, ikke-binær person.
Studentene mine spurte ofte: "Hvorfor vet vi ikke om Pauli Murray?"
Hvordan kan én person være så avgjørende
uten at noen kjenner navnet deres?
Mitt navn er Pauli Murray
Min grandtante Pauli ringte meg og sa
at hun ikke ville overleve natten.
Hun sa: "Det er ting her du må gjøre for meg,"
og noen timer senere døde hun.
Jeg fant ut at jeg var testamentfullbyrderen hennes...
KAREN ROUSE ROSS PAULIS GRANDNIESE
...og måtte samle eiendelene hennes.
Rommene var fulle av arkivskap med bokhyller på toppen.
Esker, mapper, brev til myndighetene.
Hun sparte på alt.
SCHLESINGER BIBLIOTEK
Paulis testamente var veldig tydelig.
Hun ville at papirene skulle være i Schlesinger-biblioteket,
et av stedene der kvinners historiske dokumenter oppbevares.
Tante Pauli fortalte meg ikke mye om livet sitt.
Jeg visste at hun var prest og hadde vært advokat,
men hun nevnte aldri hva hun hadde oppnådd.
Jeg gikk og leste det jeg ikke hadde lest,
og så skjønte jeg: "Herregud."
"Busshendelsen i Petersburg. Mars 1940."
FEMTEN ÅR FØR ROSA PARKS NEKTET Å FLYTTE SEG BAK I EN BUSS
I starten prøvde jeg ikke med overlegg å utfordre...
LYDOPPTAK AV PAULI MURRAY
...segregeringslovene i Virginia.
Som så ofte i de tidlige dagene
oppsto en hendelse
der man bare måtte kjempe imot.
Min venn og jeg var på reise
fra New York til Durham
for å besøke mine to tanter i påsken.
Vennen min het Adelene McBean.
Vi pleide å kalle henne "Mac".
For min mor var det hennes første introduksjon...
MARGHRETTA MCBEAN ADELENES DATTER
...til det som var en vanlig situasjon i mange deler av Sørstatene.
Når du krysset Mason-Dixon-linjen, forventet man at du flyttet deg bak.
HVITE
Bussen var selve symbolet på raseskillets ondskap.
Det trange bussinteriøret tillot offentlig ydmykelse av svarte
foran de priviligerte hvite tilskuerne,
som var vitne til vår skam i stillhet eller likegyldighet.
Da de kom til Virginia,
gikk de svarte bak i bussen,
og så kom flere hvite på.
Bussjåføren insisterte på at vi skulle flytte til neste sete.
Setet var ødelagt, og vi nektet å sitte på det.
Bussjåføren sa han ikke ville kjøre videre
før hun flyttet bakover.
Og politiet kom og arresterte oss.
FYLKESFENGSEL PETERSBURG I VIRGINIA
Mac og jeg var sultne og frøs, men var redde for å sove,
fordi madrassene var fulle av veggdyr.
Da jeg protesterte, ropte fangevokteren:
"Hold kjeft, ellers kaster jeg deg i fangehullet.
"Når rottene er ferdige med deg,
vil du ønske at du hadde holdt fred."
Virkeligheten slo inn, og...
Jeg syntes det var skummelt.
Pauli kontaktet NAACP
i håp om at de kunne få en rettskjennelse som fikk
segregert plasstildeling erklært grunnlovsstridig.
DETALJER OM HENDELSEN:
TILTALE: OFFENTLIG FORSTYRRELSE
DIAGRAM AV BUSSEN
Mac og jeg skrev en rapport,
en oppsummering av saken, fakta...
Etter at vi ble løslatt mot kausjon,
ble vi invitert til å møte NAACP-advokatene Thurgood Marshall,
dommer William H. Hastie og dr. Leon A. Ransom.
Det var første gang jeg så en gruppe dyktige borgerrettsadvokater i aksjon,
og jeg satt fengslet i flere timer.
De kjempet for svartes rett til å delta i det amerikanske hverdagslivet.
Men dommeren vet at dette blir en stor sak,
så til slutt blir de utmanøvrert.
PETERSBURG HUSTINGS TINGHUS
Dommeren dropper raseskilleaspektet og sier bare:
"Dere forstyrret freden."
RØYKING FORBUDT SETER FOR FARGEDE BAKERST
Så de kan ikke sette noen juridisk presedens.
De soner en kort straff og får gå.
På den tiden følte jeg bare den bitre skuffelsen
over et personlig nederlag,
men jeg begynte å merke at vi var en liten del av en laginnsats
med mål om å oppheve segregasjonslovene.
Tanken var forbløffende.
I dag har vi en kul mulighet
til å lære om dr. Anna Pauline Murray.
Pauli Murray er så spektakulær
at jeg bokstavelig talt ikke kan beskrive hvor god hun er.
Tenk at du er en svart person i det 20. århundre
og prøver å argumentere for at din menneskelighet bør respekteres.
Du lever i en verden der folk allerede ikke liker deg
fordi du er svart.
Jeg vil gi dere en følelse av hva som formet Murrays liv.
Dette er første kapittel, første side
av en selvbiografi.
I en studie publisert i 1910, det året jeg ble født,
hevdet dr. Howard W. Odum, en sosiolog ved Columbia University,
at rasene hadde ulike "evner og potensiale",
sitat slutt.
Og at de som ønsker å hjelpe negeren, bør, jeg siterer:
"ikke forvente for mye av ham".
Han har liten forståelse av betydningen av dyd,
sannhet, ære, manndom og integritet.
"Den beste utdanningen for negerbarnet
"vil føre ham mot å blindt akseptere
"at han med god grunn er av en annen rase enn hvite,"
sitat slutt.
SKOLEBUSS
Jeg kan huske dette i dag, og jeg kan se den gamle skolebygningen.
Det var en falleferdig gammel bygning, ingen husker.
Ingenting å leke med utenfor.
Og selvfølgelig de hvite barnas skole,
på en plen med gjerde rundt.
Det var kontrasten mellom behandlingen vi fikk
og den de hvite ungene fikk.
Og man føler de tingene.
Jeg stammer fra et veldig stolt folk.
De var sta. De gikk mot strømmen.
Dette er huset. Dette er Pauli Murrays hjem.
Da hun kom til dette huset, var hun tre år gammel.
DURHAM I NORD-CAROLINA
Og hun kom dit på grunn av en tragedie.
Moren døde av hjerneblødning,
og til slutt ble hennes far lagt inn på et mentalsykehus.
Selv om hun ble født i Baltimore, var dette hennes virkelige hjem.
Da jeg kom til Durham,
inkluderte husholdningen tante Pauline og tante Sallie
og mine Fitzgerald-besteforeldre.
Fitzgeraldene var meget godt kjent i Durham,
og hadde ganske stor prestisje i det svarte samfunnet.
Familien hadde cherokee-,
irsk og afroamerikansk avstamning.
Det var en familie der noen medlemmer var så hvite
at de ble akseptert.
Og Pauli var et sted imellom.
Det var fordommer basert på hudfarge
fra både det hvite og det svarte samfunnet.
Så de var en egen ting.
Pauli var gleden i huset.
Tante Pauline hadde ingen barn, så hun forgudet henne.
Tante Pauline underviste på de lokale skolene,
og da jeg var rundt fire,
bestemte hun seg for å ta meg med hver dag.
Jeg fikk lov til å sitte hos eldre barn og se på mens de leste.
Mot slutten av skoleåret
ble tante Pauline overrasket da hun hørte meg si:
"Jeg kan lese, tante Pauline."
Jeg tok boken til barnet ved siden av meg og begynte å lese høyt.
Mens jeg hadde vært hos henne,
hadde jeg lært det hun lærte de andre.
Fra da av var klasserommet mitt andre hjem.
Hun fikk lov til å spørre om alt hun ville.
Hun fikk lov til å ha en mening.
Men Pauli ville ikke ha på seg kjoler.
Og tante Pauline pleide å få henne til å gå til kirken hver søndag.
Så de inngikk en avtale.
Hun sa: "Du kan gå med bukser hele uken,
"men når vi skal i kirken, må du ha på deg kjole."
Jeg levde et ganske beskyttet liv.
Livet ble først utålelig når jeg var
i kontakt med den hvite verdenen.
Folk som kalte voksne negre "tante", "onkel" og "gutt".
Kanskje 50-60 personer i året ble lynsjet.
Jeg husker ikke at avisene skrev noe særlig om lynsjinger,
men ryktet gikk.
"Noen ble lynsjet der-og-der i går kveld."
Bevisstheten om Ku Klux Klan var alltid i bakgrunnen.
Den bevisstheten, for et barn av min generasjon,
vokser med deg akkurat som...
Nesten en del av kroppen din og ditt vesen.
TIL UNDERTRYKKERNE
NÅ ER DERE STERKE,
OG VI ER BARE DRUER
SOM ER SMERTEFULLT MODNE.
KNUS OSS.
KLEM UT AV OSS DET MODIGE LIV
I DISSE FULLE SKALLENE.
MEN VÅR STYRKE ER SUBTIL,
STYRKET AV ÅRHUNDRERS LENGSEL.
VI SKAL HOLDE UT OG STJELE DERES SANSER
I DEN ENSOMME SKUMRINGEN TIL DERES VINTERS SORG.
"Vi skal holde ut og stjele deres sanser
"i den ensomme skumringen til deres vinters sorg."
Hva er Paulis bevissthet om hennes plass i historien?
Pauli er på det nivået at hun vil rette opp
problemene som ble skapt av slaveriet.
Jeg synes det er så mektig. Pauli hevder deg og sier:
"Dette er min plass, og dette er min tid til å gjøre dette arbeidet."
Hun tar frem skrivemaskinen og skriver for å uttrykke seg fullt ut.
Det er der for alltid, så kanskje fremtidige generasjoner som oss
kan forstå det bedre.
Bak alt som skrives, ligger vel et ønske om å kommunisere.
Med andre ord vil du dele med andre mennesker noen av innsiktene
eller følelsene dine.
Min historie er mye vanskeligere å skrive enn å skrive om noen andre.
Kapittel seks, manuskriptside 120.
Etter skolen min ville jeg ikke gå på flere segregerte skoler.
Dette var jeg fast bestemt på å ikke gjøre.
Tante Pauline tok meg med til New York.
Jeg ble forbløffet av nesten alt jeg så.
Skyskrapere, Coney Island, Frihetsgudinnen,
Broadway-teaterdistriktet...
VELG FØRST
...maskinene på gata der man kunne legge på mynter og få varm mat.
Mest av alt var jeg imponert av at man kunne sitte hvor man ville
på t-banen, trikker og i busser.
På Hunter College var jeg en av fire negre i en gruppe på 247 kvinner.
Jeg tok alle kursene om litteratur,
kreativ skriving og noveller.
Husk at jeg er et lite sørstatsbarn
med grusom grammatikk
og føler stadig forskjellen på utdanningsnivået mitt
og det til de smarte ungdommene på Hunter College.
Så innerst inne tenkte jeg alltid: "Klarer jeg dette?"
Jeg tok avsluttende eksamen fra Hunter College i 1933.
Den store depresjonen.
Lange køer av menn som ventet
på en gratis skål med suppe eller en jobb.
Det var verst tenkelige tid å begynne sin karriere.
Om morgenen lette jeg forgjeves gjennom "Stilling ledig"-annonsene.
DEN SISTE CENT VAR LÅNT,
INGENTING IGJEN Å PANTSETTE
SALT OG VANN
STILLET IKKE LENGER VÅR SULT
Til tross for vanskelighetene
ga arbeidsløsheten henne en frihet
til å reise rundt på måter som ikke ellers var sosialt akseptable.
VAGABONDEN
Jeg var i ferd med å bli med omtrent 300 000 hjemløse, uønskede gutter
og en håndfull jenter som reiste med godstog
eller haiket fra by til by på jakt etter arbeid.
Jeg hadde på meg haikeklær, lange bukser og en skinnjakke,
og hadde en liten ryggsekk med minimalt campingutstyr.
Jeg hadde også en gutteaktig frisyre og var slank,
flat på de åpenbare stedene,
som ved første blikk fikk meg til å virke som en tenåringsgutt.
Pauli elsker å virke mannlig.
Det finnes fantastiske bilder
av henne i mannepositurer,
og hun gir seg forskjellige navn. Så hun kaller seg Pete.
Hun kaller seg "Dude".
Når hun skriver om dette,
sier hun at hun gjør det for å beskytte seg
fordi en enslig, svart kvinne ikke kan snike på toget
uten frykt for å bli trakassert eller voldtatt.
Jeg forplikter meg
til en "New Deal" for det amerikanske folk.
CAMP TERA - ØVRE NEW YORK
Jeg ble en av de hundrevis av arbeidsløse kvinnene
som deltok i Camp TERA,
en av de 28 kvinneleirene etablert av New Deal.
Jeg kom straks godt overens med Peg Holmes, som var turveileder
og hadde samme type intellektuell nysgjerrighet som meg.
Peggie Holmes var datteren av en konservativ bankmann
som ble radikalisert av den store depresjonen.
Peg virket helt uten rasefordommer.
Hun leste noe av poesien min og sa til meg:
"Hvordan kan du skrive med slik medfølelse?
"Jeg ville vært bitter om jeg var neger."
Den våren dro Peg og jeg på en fem-ukers haiketur til Nebraska og tilbake.
En ny person som tenker slik du gjør
og som spiser lunsj på en tom strand i skumringen...
Det er hverdagslivets små gleder.
LIK LØNN - LIKT ARBEID
Peg og jeg ble interessert i problemer i nærings- og arbeidsliv.
Og jeg fikk se min første streikegruppe.
Arbeiderbevegelsen hadde en nesten religiøs glød.
Vi kastet oss inn i bilarbeiderstreiken
tidlig i 1937.
Jeg ble fort kastet inn i en radikal posisjon.
I STREIK FOR ANSTENDIG LØNN
Og nå begynner jeg å relatere dette
konseptet om frihet og verdighet,
til å være svart i USA.
BLI MED I VÅR FAGFORENING GRUVEARBEIDERE I WEST VIRGINIA
Jeg tror ikke jeg vil prøve å ta opp neste kapittel i dag.
Du kan nok tenke deg at dette er emosjonelt slitsomt.
Men uansett håper jeg at leseren er fascinert.
Pauli Murray hadde en følelse av å være en historisk figur.
Schlesinger-biblioteket har 135 kasser
med Pauli Murrays papirer.
Noe av det var upublisert.
Jeg kom over en mappe merket "seksualitet".
Murray fortalte leger at hun syntes å være kvinne,
men egentlig var mann.
"ET AV NATURENS EKSPERIMENTER:
"EN JENTE SOM SKULLE HA VÆRT GUTT."
-MERKNAD FRA PAULI MURRAY TIL LEGE
Pauli håpet at forholdet til Peggie
ville være et normalt forhold,
og med det mente Pauli
at hun skulle være mannen og Peggie kona.
Men Peggie kunne ikke få seg til å se Pauli som en mann.
Og til slutt tok forholdet slutt.
IKKE SEND MEG BORT, MIN ELSKEDE.
BLI MED MEG,
OG VI SKAL SYNGE. -PAULI MURRAY
Da Peggie Holmes forsvant fra Murrays liv,
førte det til et emosjonelt sammenbrudd
som endte med at Pauli ble innlagt på Bellevue sykehus.
Paulis notater mens hun lå til observasjon på psykiatriske sykehus,
var svært detaljerte.
HVORFOR HAR MINE STERKESTE TILTREKNINGER VÆRT MOT
EKSTREMT FENIMINE OG HETEROFILE KVINNER?
Pauli er deprimert og spør leger: "Hvorfor føler jeg disse tiltrekningene?"
UMULIGGJØR ET TILFREDSSTILLENDE FORHOLD TIL NOEN.
HVOR KAN JEG FÅ SVAR?
Disse opplevelsene har alltid eksistert.
Paulis historiske nedtegnelser
tillater oss å vurdere menneskeligheten til en som var svart
og hadde en avvikende kjønnsidentitet på den tiden Pauli levde.
Når jeg satt foran Murrays medisinske journaler og notater...
PAULI MURRAY MINNEMARKERING
...som en transkjønnet, skeiv person av blandet rase selv,
tenkte jeg: "Dette er en følelse jeg kjenner godt."
Vi har blitt lært opp til å tro at folk som oss ikke finnes.
Så da jeg ble kjent med og lærte om Pauli Murray,
ble jeg så forbløffet og ville knuge det til meg.
Og jeg var også så sint,
jeg følte at jeg hadde blitt frarøvet en del av min historie.
Jeg identifiserer meg med uroen i noen
som prøvde å leve som et komplett vesen
med en integrert kropp, sinn og ånd.
Hvis Pauli Murray satt her i dag
og jeg spurte: "Pauli, hvilke pronomen bruker du?",
vet jeg ikke hva Pauli Murray ville sagt.
Som svart og skeiv selv
referer jeg til Pauli som "de", eller bare "Pauli",
for å anerkjenne kjønnserfaringen deres.
De som skriver om Pauli, bruker fortsatt stort sett feminine pronomen,
de bruker hun/henne.
Venner og familie henviser til Pauli med feminine pronomen.
Men jeg tror vi sannsynligvis vil se flere omtale Pauli Murray
med kjønnsnøytrale pronomen, i motsetning til feminine pronomen.
Murray skrev aldri om kjønnsproblemene sine
i sine publiserte verk,
og snakket sjelden om det, selv med venner.
Hun var på et sted som var helt ukjent
for alle hun var glad i. Bortsett fra tante Pauline.
Tante Pauline kalte Pauli "guttejenta mi"
og støttet henne alltid.
Tante Pauline tillot tante Pauli å være akkurat den hun trengte å være.
Det er ikke ofte vi får slik ubetinget kjærlighet.
Men når hun prøvde å finne det andre steder,
var det veldig vanskelig.
Hun var alltid i høygir.
Hun drakk kaffe hele natten.
Hun kunne være utålmodig.
Mesteparten av hennes liv var: "Dere skal se meg. Dere skal høre meg."
UNIVERSITETET I NORD-CAROLINA
TRETTEN ÅR FØR DEN FØRSTE SVARTE STUDENTEN TAS OPP
På det tidspunktet
utviklet universitetet i Nord-Carolina kurs i raserelasjoner.
Så jeg tenkte: "Kanskje de vil ta inn en svart nå."
SØKNAD OM OPPTAK
De sendte meg et søknadsskjema.
Og de hadde skrevet inn rase og religion.
Jeg tror jeg svarte, men kan ha skrevet: "Hvorfor er det viktig?"
Jeg fikk tilbake et brev
fra universitetspresidenten, som sa:
"Grunnloven og lovene forbyr meg
"å ta opp en av din rase."
Presidenten, på vei hjem til nasjonens hovedstad,
stopper ved universitet i Nord-Carolina
for å motta æresgraden doktor juris fra universitetet.
Det gjør meg glad og stolt å få en grad fra universitetet i Nord-Carolina,
siden det eksemplifiserer
amerikansk liberal tankegang
gjennom amerikansk handling.
Pauli hørte denne talen...
ROOSEVELT FORSVARER LIBERALISMEN
...og bestemte seg for å skrive til Franklin Roosevelt.
Det var et typisk protestbrev fra Pauli Murray.
DU OPPFORDRET AMERIKANERNE TIL Å STØTTE EN LIBERAL DEMOKRATISK FILOSOFI.
HVA BETYR DETTE FOR SVARTE AMERIKANERE?
Han hadde rost UNC samtidig
som de ikke tillot Pauli å studere der.
Så du har en svart person som skriver dristig til presidenten i 1930-årene
og ber ham slutte å hykle.
Jeg ble stadig mer forferdet over hans stillhet om borgerrettigheter
og hans manglende vilje til å snakke offentlig
for en føderal lov mot lynsjing.
HAR DU HEVET STEMMEN HØYT NOK MOT BRENNINGEN AV FOLKET VÅRT?
Pauli bestemte seg for
å sende en kopi til Eleanor Roosevelt.
Mrs. Roosevelt svarer ganske raskt,
og brevet kommer med hennes personlige signatur.
"Jeg har lest kopien av brevet du sendte meg...
DET HVITE HUS WASHINGTON
"...og du har min fulle forståelse.
"Men store forandringer kommer langsomt.
"Sørstatene endrer seg, men ikke press på for fort."
Denne konfronterende holdningen som Pauli hadde med UNC
var en indikasjon på hva hun ville kalle "konfrontasjon via skrivemaskin".
KVINNE SØKER PÅ NC-UNIVERSITETET OG GOV. HOEY HANDLER
Pauli skrev brev som ble offentliggjort i den svarte pressen.
Så det var mye oppmerksomhet der.
Og plutselig kom det på radio.
"Uidentifisert negresse søker på universitetet i Nord-Carolina.
Det ble på en måte nasjonale nyheter.
Dette gjorde familien min bekymret.
Hovedsakelig fordi de var redde for å bli lynsjet.
Universitetet i Nord-Carolina var ett nederlag.
Og arrestasjonen på bussen,
pluss et helt liv med ydmykelser, ikke bare av meg,
men av fattige negre på landsbygda.
Alt dette kulminerte
i min erkjennelse av at om jeg skulle kjempe mot raseskillet,
trengte jeg et våpen, en ferdighet.
Og det var da jeg valgte å studere juss.
Hva sa du?
Konsentrasjonsevnen din er utrolig.
Dette er antakelig sant.
Da jeg studerte juss,
hadde klassekameratene mine
fullstendig fjerne argumenter og diskusjoner
som jeg ignorerte mens jeg var opptatt med...
Pauli ankommer Howard høsten 1941.
Og mange av borgerrettssakene på den tiden
teoretiseres på Howard.
Thurgood Marshall,
William Hastie og Leon Ransom, de gikk i gangene der.
De første to årene var jeg den eneste kvinnen på jusstudiet.
De lot meg ikke snakke under forelesningene engang.
1944 - JURIDISK FAKULTET HOWARD UNIVERSITY
Jeg rakte opp hånden, men ble helt ignorert.
Professoren min sa: "Jeg vet ikke engang hvorfor kvinner studerer juss."
Og jeg ble lamslått.
De snakker om Jim Crow,
et system for raseskille,
og hun sier: "Jeg opplever Jane Crow."
Å være en svart kvinne er ikke bare å måtte forholde seg til raseskille,
men også å måtte forholde seg til kjønnsdiskriminering.
Jeg hadde ikke vokst opp i en familie der kvinner hadde begrensninger.
Og på slutten av året
rangerte de studentene og offentliggjorde karakterene deres.
Murray, Murray, Murray, Murray, Murray, på toppen av listen.
Andre året lot de meg snakke.
Murray blir rådgiver for studentavdelingen i NAACP.
SYTTEN ÅR FØR LUNSJSTREIKEN PÅ WOOLWORTH
I sentrum av Washington var det steder du ikke kunne gå.
Jeg husker Garfinckels varehus, du kunne ikke gå inn der.
Restauranter i sentrum du ikke kunne gå inn på,
Nasjonalteateret du ikke kunne gå inn på.
Jeg begynte å eksperimentere mer med ikke-vold, direkte handling.
Vi startet på 14th og U,
en restaurant kalt Little Palace Cafeteria.
Den lå midt i det svarte nabolaget,
men serverte bare hvite.
Og vi gikk inn dit en lørdag ettermiddag.
De nektet å servere oss.
KAFETERIA
Vi tok de tomme brettene våre, satte oss,
åpnet bøkene og begynte leksjonen vår.
Vi fylte opp det lille stedet.
Og det fungerte.
Det utrolige er at de lyktes.
STUDENTER TVINGER KAFÉ TIL Å AVSLUTTE JIM CROW
De lyktes faktisk med å avsegregere U Street.
Tiden var kommet for et frontalangrep
på segregeringens fundament i grunnloven.
1944 - TI ÅR FØR HØYESTERETT FORKASTER
DOKTRINEN OM ATSKILT, MEN LIKEVERDIG
Som eksamensoppgave valgte jeg
"Burde Plessy mot Ferguson forkastes?"
Plessy mot Ferguson er høyesterettssaken fra 1896
som sa at det var greit å atskille svarte mennesker på offentlige steder
som transport eller skoler,
så lenge stedene var atskilte, men likeverdige.
Thurgood Marshall og NAACP hadde i praksis sagt:
"Hvis Plessy sier atskilt, men likeverdig, er vårt problem med loven at
"svarte institusjoner ikke behandles likt.
"De mottar ikke like mye penger,
"så vi skal være atskilt, men vi vil ha de samme ressursene."
Pauli Murray sier hele logikken i det er gal.
Diskriminering er umoralsk i seg selv,
og det reduserer svartes følelse
av verdighet og egen karakter.
Ikke bare er doktrinen om atskilt, men likeverdig en vrangforestilling,
men den gjør direkte skade
på personligheten til det berørte individet.
FARGET
"Hele greia burde avvikles.
"Dere må ha en større, dristigere, bredere strategi."
Klassekameratene mine lo av meg.
Spottswood Robinson, det unge fakultetetsmedlemmet
som inspirerte ærefrykt blant studentene,
avviste ikke bare ideen min,
men aksepterte med et smil veddemålet mitt på ti dollar da jeg sa:
"Plessy blir forkastet innen 25 år."
Nøyaktig ti år senere, i 1954,
er det nettopp denne strategien Marshall og advokatene hans bruker
i avgjørelsen om Brown mot skolesyret.
Høyesterett har tatt en betydningsfull og historisk beslutning.
Alle skal ha like rettigheter i utdanningsinstitusjoner.
Jeg besøkte Howard på nytt.
Og Spotts Robinson sa henslengt:
"Pauli, husker du oppgaven du skrev om borgerrettigheter?"
Jeg sa: "Klart det."
Og han sa: "I 1953 tok jeg frem den oppgaven,
"og den var veldig nyttig for oss i forberedelsene våre."
Han fortalte meg at i anonym form
nådde det lille argumentet mitt Høyesterett.
Se dere rundt i rommet.
Snu hodet og se dere rundt i rommet.
Ser dere alle de forskjellige menneskene i dette rommet?
Den beslutningen gjorde det mulig.
Men når vi forteller den historien,
med det ikoniske bildet av Thurgood Marshall
på trappen til Høyesterett,
er ikke Pauli å se.
Det hadde vært tradisjon at den beste jusstudenten på Howard
ville få en automatisk mulighet til å gå på Harvard
for å studere til en høyere grad.
Pauli Murray avsluttet som den beste i kullet.
Lederen for avgangskomiteen skrev tilbake og sa: "Kjære Miss Murray,
"tittelen din
"og bildet ditt indikerer
"at du ikke har rett kjønn til å bli tatt inn på Harvard."
Alle deler av hennes identitet holder henne ute av institusjonene
hun ønsker å være en del av, og viktigere,
som hun fortjener å være en del av.
Pauli drar til Berkeley. Tar mastergrad i rettsvitenskap.
Og det er starten på hennes juridiske karriere.
Til tross for at hun er en av de best utdannede advokatene,
får ikke Pauli jobb i noe advokatfirma i New York.
Pauli ble diskriminert på grunn av både rase og kjønn.
Hun startet til slutt sitt eget firma,
og en av de mest smertefulle opplevelsene
var å representere en klient i retten
og at et vitne identifiserte Pauli
som den prostituerte.
For hun kunne jo umulig være advokaten.
Pauli fikk knapt endene til å møtes.
JEG SPISTE SÅ MANGE BILLIGE HAMBURGERE
AT JEG FIKK BENDELORM.
PSYKIATRISK AVDELING BELLEVUE SYKEHUS
Pauli hadde også vært inn og ut av sykehuset med depresjon.
Murray fikk følelsesmessige sammenbrudd nesten hvert år.
Uroen og lidelsen.
Dette er en person som bare trengte legehjelp til en viss grad.
13. JULI 1942 KJÆRE DR. EIDELSBERG.
ETTER AT FORSØKENE DINE MED KJØNNSHORMONER HADDE FÅTT GOD OMTALE,
INNGIKK JEG EN AVTALE MED DEG FOR Å DISKUTERE MITT EGET PROBLEM...
...EN LANGVARIG EMOSJONELL OG MENTAL KONFLIKT.
INJEKSJON AV HORMONER KAN GJENOPPRETTE BALANSEN.
Pauli gikk til lege etter lege på jakt etter testosteron.
PERSONLIG OG KONFIDENSIELT
Pauli bønnfaller leger: "Har jeg underutviklede testikler?"
TILSTEDEVÆRELSE AV MANNLIGE HORMONER I BUKHULEN.
KAN AVDEKKES GJENNOM TESTER, RØNGTEN, UTFORSKENDE KIRURGI.
Det ville kreve enormt mot å snakke om en opplevelse
som man ikke engang kan sette ord på.
ALT DU KAN GJØRE, VIL BLI TAKKNEMLIG VERDSATT,
SIDEN LIVET MITT ER UUTHOLDELIG
I SIN NÅVÆRENDE FASE.
Legene undersøkte Pauli. De tok røntgenbilder.
En gang var Pauli begeistret for å kunne gjennomgå utforskende kirurgi,
fordi Pauli var sikker på at
kirurgen ville finne spor av testikler,
og kirurgen fant en betent blindtarm, som han fjernet,
men ingenting annet unormalt.
KJÆRE MISS MURRAY.
JEG BEKLAGER,
MEN LEGEVITENSKAPEN ER IKKE HELT I TRÅD MED DINE KONKLUSJONER.
JOSEPH EIDELSBERG, CAND. MED.
"Hva betyr det å gjøre en persons uro irrelevant?
"Hva betyr det å fremheve så mange av en persons prestasjoner
"og skrive bøker om så mange aspekter ved en persons liv,
"og bare utelate det ene aspektet som vi ikke forstår
"eller som gjør oss ukomfortable?"
Jeg nølte med å ta opp Murrays problemer med kjønnsidentitet i biografien.
Andre sa: "Det var hennes privatliv."
Men jeg mente at man ikke kunne forstå
hvorfor Murray var så langt forut for sin tid
uten å forstå at hennes følelse av å være noe imellom
gjorde henne stadig mer kritisk til grenser.
Og det tillot henne å utvikle en av de viktigste ideene
i det 20. århundre,
at rase og kjønn er vilkårlig
og ikke et rettslig grunnlag for diskriminering.
KJÆRE PRESIDENT ROOSEVELT.
JEG ER EN NEGER, DEN MEST UNDERTRYKTE DELEN AV DIN BEFOLKNING.
KAN DU I ET ØYEBLIKK FORESTILLE DEG SJOKKET
DU VILLE FÅ AV Å INNSE AT DU, ET MENNESKE,
BLE BEHANDLET ANNERLEDES ENN ANDRE MENNESKER?
Da Pauli skrev disse brevene til Det hvite hus,
ønsket Eleanor å forstå hva som drev denne unge kvinnen.
19. DESEMBER 1938
Jeg hadde korrespondert med Mrs. Roosevelt
og pepret henne siden hendelsen med universitetet i Nord-Carolina.
Det at hun var landets førstedame,
imponerte meg ikke nok til å moderere meg.
Det var dette som gjorde vårt vennskap så bra.
Pauli tar med venner og slektninger til lunsj
i Eleanors leilighet i New York.
Eleanor blir en surrogatmor.
Pauli og Eleanor hadde svært ulik
sosial bakgrunn og status.
Men de hadde mye til felles.
De mistet begge foreldrene sine
og ble oppdratt av eldre slektninger.
De var begge ivrige lesere. De elsket å skrive.
Hunder ga dem enorm glede.
Dette er ikke et romantisk forhold.
Det blir virkelig et vennskap
med diskusjoner om ting utover politikk.
Jeg tror vi var en slags sjelevenner, hvis jeg tør si dette nå.
Men hun var lett å forholde seg til.
EN AV MINE BESTE UNGE VENNER ER EN SJARMERENDE KVINNELIG ADVOKAT,
PAULI MURRAY, SOM HAR SKAPT OPPSTYR TIL TIDER,
MEN SOM JEG ER VELDIG GLAD I.
-ELEANOR ROOSEVELT, ESSAY I EBONY
Hun kunne være dypt medfølende.
Men hun kunne ikke føle den utålelige byrden av rasisme
som fikk oss til å skrike.
NOEN AV MINE BESTE VENNER ER NEGRE - AV ELEANOR ROOSEVELT
Få negre ble overrasket over opptøyene i Detroit,
siden rasespenningene som utløste dem,
hadde bygget seg opp jevnt gjennom hele krigen.
LETTE ETTER NEGRE PÅ TRALLER I RASEOPPTØY I DETROIT
DETROIT-POLITIET SLUTTER SEG TIL MOBB, DREPER SEKSTEN
"BLIND" RETTFERDIGHET SER BARE FARGEDE
President Roosevelt var merkelig taus.
Hans kommentar kom mer enn en måned senere.
"De nylige voldsutbruddene
"setter vår nasjonale enhet i fare og styrker våre fiender.
"Jeg er sikker på at enhver ekte amerikaner fordømmer dette."
Det virket så avvikende at jeg straks satte meg ned
og skrev et sint dikt.
"Hva fikk du, svarte gutt,
"da de slo deg ned i rennesteinen, sparket tennene dine ut
"og knuste hodet ditt med klubber
"og sparket inn magen din?
"Hva fikk du da du ropte til sjefen?
"Hva sa sjefen, svarte gutt?
"Mr. Roosevelt fordømmer."
Etter årelangt slit for å få endene til å møtes,
ringte Lloyd K. Garrison, som jeg møtte på Howard,
med oppsiktsvekkende nyheter om at hans firma,
Paul, Weiss, Rifkind, Wharton & Garrison, trengte ekstra hjelp
i søksmålavdelingen.
Jobben ga Murray høyere inntekt
enn hun noensinne hadde hatt.
Dette fantastiske hellet fylte meg med angst.
Jeg var nå en middelaldrende kvinne
som gikk inn i et svært konkurransepreget yrke på nytt,
én av tre kvinner i firmaet og den eneste svarte blant 65 advokater.
Mitt mest vedvarende problem i løpet av disse årene
var å takle yrkeskvinnens ensomhet.
Heldigvis delte Irene Barlow, personalsjefen,
min symbolske status i et mannlig domene.
Renee var stille og selvsikker.
Hennes sterke, attraktive ansikt og blågrønne øyne
utstrålte sjenerøsitet og godhet.
Renee inviterte meg på lunsj som en høflig gest til en ny medarbeider.
Samtalen vår var nølende og formell.
Men oppdagelsen av at vi begge var episkopale,
var begynnelsen på et åndelig bånd,
der vi brukte onsdagenes lunsjpauser til å gå
i St. Bartholomew-kirken på Park Avenue.
Renee tok Pauli under sine vinger...
MARIA NORRIS VENN
...og hjalp henne med: "Nei, ikke gå med den, Gjør dette."
De ble nære venner.
Selv om Renee og jeg hadde svært forskjellig personlighet,
ga kjemien i vennskapet vårt meg ren glede.
Vi søkte mot hverandre for gjensidig støtte.
Om ettermiddagen den fjerde mai
ble liket av Mack Charles Parker funnet flytende
i Pearl River nær Poplarville.
Parker hadde blitt dratt ut av fengselscellen av en gjeng maskerte menn.
Han hadde sittet i varetekt anklaget for å voldta en hvit kvinne.
LYNSJEMOBB TAR MISSISSIPPINEGER
VOLDTEKTSMISTENKT TATT FRA FENGSELSCELLE, FRYKTET DØD - FBI TAR OVER SAKEN
At en mann ble lynsjet så sent som i 1959,
syntes å symbolisere barbariet i det amerikanske systemet.
Dette var etter all volden i Little Rock
og raseblandingen i videregående skole.
Det hadde bare vært vold i sør,
og Mack Parker bare så ut til å... Bare toppe det.
Dette ble skrevet i anledning lynsjingen av Mack C. Parker.
Jeg er episkopal, og jeg bruker denne bønnen med overlegg.
Vi ber deg lyse opp vårt mørke, Herre.
Lær oss å ikke lenger frykte hundene som gjør i det fjerne.
Lyden av skritt utenfor døra.
Geværkolben på vindusruten.
Forsvar oss mot alle denne nattens farer.
Alle har et bristepunkt.
Mitt kom med Mack Packer.
Jeg hadde fått nok.
Og jeg følte jeg trengte å komme meg vekk fra USA.
Pauli sa opp den prestisjefylte stillingen hos Paul Weiss
og søkte på og fikk jobben som jusprofessor
på det nye juridiske fakultetet i Ghana i Afrika.
BORT MED KOLONIALISME
ACCRA I GHANA
Å UNDERVISE I JUSS I ET VESTAFRIKANSK LAND
SOM HADDE FÅTT SIN UAVHENGIGHET BARE TO ÅR FØR,
LOT MEG TILFREDSSTILLE EN NAGENDE NYSGJERRIGHET
OM DEN AFRIKANSKE DELEN AV MIN HERKOMST.
Jeg ble i Afrika i 18 måneder.
Studerte det akkurat slik jeg studerte juss på universitetet.
Pauli er der midt i uavhengighetsbevegelsene.
Og det er spennende, men også problematisk.
Det ble fort tydelig for meg at
Ghanas president hadde diktatoriske instinkter
og undertrykte ytringsfriheten.
Jeg støttet menneskerettigheter
enten jeg var i Nord-Carolina eller i Accra i Ghana.
Regjeringen er bekymret for hva Pauli lærer studentene
om den amerikanske grunnloven,
uavhengighet og demokrati.
EN DAG FANT JEG
SEKS UNIFORMERTE POLITIFOLK
SITTENDE I KLASSEROMMET MITT.
JEG SKJØNTE AT JEG IKKE KUNNE BLI I LANDET MYE LENGER.
Min tid i Afrika bare bekreftet i meg
at jeg var et produkt av den nye verden.
Jeg føler meg like amerikansk som alle andre.
Det har alltid bodd svarte i USA.
Vårt blod, vår svette og våre tårer
og våre minner er en del av landet.
Jeg var overbevist om at vår skjebne lå i USA.
Og jeg kom tilbake med et doktorgradsstipend fra Yale.
Vi ble veldig fascinert av Pauli Murray.
Her var en eldre kvinne som kunne vært moren vår.
LIKE RETTIGHETER NÅ!
De fleste svarte studentene var involverte i borgerrettsbevegelsen.
Da hun kom til Yale Law School, tror jeg ikke jeg visste
at Pauli hadde vært involvert i protester og sit-ins i DC.
Hva oss angikk,
begynte vi protestene med sit-in-bevegelsen på 1960-tallet.
Vi visste ikke noe om de modige afroamerikanerne
hvis arbeid ofte blir glemt.
Pauli Murray var så forut for sin tid
at hun daglig jobbet for å avdekke nye problemer.
Denne saken bekymrer hele nasjonen.
Mens Murray gikk på Yale,
opprettet John F. Kennedy en kommisjon om kvinners status.
Lederen av kommisjonen var Eleanor Roosevelt.
Kvinner bør få bruke sine beste evner.
Eleanor sørget for at Pauli ble oppnevnt til studiegruppen
som så på kvinners sivile og politiske rettigheter.
DET ER MANNENS VERDEN
KAN EN KVINNE ÅPNE DEN?
I sin kjerne
handler undertrykkelse om å ikke respektere folks menneskeverd.
Alle kvinner forstår hva det betyr
å føle seg liten og ubetydelig
på grunn av ens kjønn.
Hva var din rolle i opprettelsen av National Organization for Women?
Jeg var en av grunnleggerne.
Pauli møtte Betty Friedan.
Betty, Pauli og rundt 30 andre kvinner bestemte
at det var viktig å ha en ny organisasjon.
Under en lunsj tok Betty ut en papirserviett
og begynte å skrive at vi oppretter NOW
for å bringe kvinner inn i det vanlige amerikanske livet nå.
Tjueåtte kvinner signerte.
Og slik ble National Organization for Women,
eller NOW, født.
Pauli prøvde å finne en ny strategi
som ville fremme arbeidet for kvinners rettigheter.
Og det klarte hun.
VI, FOLKET
ARTIKKEL XIV.
INGEN DELSTAT SKAL LAGE ELLER HÅNDHEVE NOEN LOV SOM SKAL
NEKTE NOEN PERSON LIK BESKYTTELSE ETTER LOVENE.
Det fjortende grunnlovstillegg la grunnlaget for
kampen mot rasediskriminering.
Så Pauli Murray argumenterer for at
det fjortende grunnlovstillegget faktisk kunne brukes
til å forsvare kvinners rettigheter også.
Det var en radikal idé.
For de av oss som var fra borgerrettsbevegelsens tid,
virket det litt rart, og vennligst forstå bakgrunnen.
Det viktigste
for afroamerikanere
var diskriminering mot fargede.
Da må jeg spørre meg selv: "Eleanor, hvorfor var ikke du feminist da?"
Men ingen var feminist da, bortsett fra Pauli Murray.
KVINNERS RETTIGHETER ER EN DEL AV MENNESKERETTIGHETENE,
DAGENS KLIMA SYNES GUNSTIG FOR ET NYTT ANGREP PÅ KJØNNSDISKRIMINERING.
JANE CROW OG LOVEN AV PAULI MURRAY OG MARY EASTWOOD
SEKS ÅR FØR RUTH BADER GINSBURGS FØRSTE HØYESTERETTSSAK
FOR LIKESTILLING
På midten av 1960-tallet satt Pauli i styret til ACLU.
The American Civil Liberties Union saksøkte i dag
en forstad til St. Louis
for å tvinge dem til å akseptere et kompleks av lavinntektsboliger.
SEGREGERING ER MORALSK GALT
ACLU jobbet allerede med borgerrettssaker.
NEI TIL SKOLESEGREGERING
Men for kvinner var de som alle andre institusjoner
i vårt samfunn på den tiden.
Kvinner var underrepresentert i styret.
Pauli presset og presset dem.
Hun skrev et brev der hun argumenterte for
at Ruth Bader Ginsburg burde være med i styret.
Pauli var en pågående kvinne.
Hun hadde konkrete ideer,
noen ganger ideer andre var uenige i.
Pauli fikk ACLU til å utfordre
kjønnsforskjeller.
Det er alltid de som opplever
de fleste former for diskriminering
som er i stand til å finne løsninger. Pauli var den personen.
I en av ACLU-sakene, i sør,
ble svarte ekskluderte fra juryen.
Murrays argument var
at samtidig som vi argumenterer for at svarte menn ikke skal utestenges,
burde heller ikke kvinner utelukkes.
Dette er et brudd på deres rettigheter for lik beskyttelse,
et brudd på det fjortende grunnlovstillegget.
DEN AMERIKANSKE DISTRIKTSDOMSTOLEN I ALABAMA DØMMER I FAVØR AV ACLU.
"DEN LOV SOM NEKTER KVINNER RETT TIL Å TJENESTEGJØRE I JURYER,
"BRYTER DET 14. GRUNNLOVSTILLEGG."
Retten gikk så langt at de faktisk brukte vår formulering.
Etter et liv fullt av så mange tap og fiaskoer
var dette min søteste seier.
Hun gjorde noe veldig viktig.
Så viktig at da Ruth Bader Ginsburg
ble bedt om å jobbe med en senere høyesterettssak,
Reed mot Reed,
benyttet hun Paulis arbeid og anerkjente henne for det.
Justitiarius Ginsburg støttet seg på analysen som Pauli hadde utviklet.
Vi fant ikke opp noe nytt.
Vi sa de samme tingene Pauli hadde sagt flere år tidligere
på en tid da samfunnet ikke var klart til å lytte.
Jeg sier ofte at jeg har levd for å se mine tapte saker funnet.
GI OSS LIKESTILLING
GÅ MED DEN FØRSTE KVINNENS STORHET
KVINNEFRIGJØRING
DØM KVINNER SOM FOLK IKKE KONER
STJERNENE ER DINE FYRTÅRN, JORDA DIN ARV
AVSKAFF ALLE ABORTLOVER NÅ
IKKE OVERGI TIL SJELS ILD TIL NOEN
Jeg tror vi er inne i en tid med svært radikale endringer.
Jeg har ikke hatt de ekstra ansvarsområdene
med ektemann, husholdning og barn.
For meg har det vært veldig viktig med privatliv.
Man må forstå at Pauli var en forsiktig
og tilbakeholden person.
Visste du noe om Paulis personlige liv på den tiden?
Jeg hadde absolutt ingen anelse.
Pauli og Renee sto hverandre svært nær.
De bodde aldri sammen,
men Renee Barlow var Pauli Murrays store kjærlighet.
ÉN GANG I LIVET KAN MAN BLI RØRT
AV EN SJELDEN ÅND SÅ UTSØKT KREATIV, SÅ KJÆRLIG
AT ENS LIV BLIR TOTALT FORANDRET AV MØTET -PAULI MURRAY
KJÆRE PAULI
JEG ER PÅ SOVEROMMET OG LYTTER TIL BRAHMS' FJERDE.
SKAL BEGYNNE PÅ AVISKRYSSORDET.
SKULLE ØNSKE DU VAR HER SÅ VI KUNNE DELE DET.
KJÆRE TEPPE
JA JEG VIL GJERNE VÆRE MER SAMMEN MED DEG.
KJÆRE BALTUS
MYE MER Å SI, MEN JEG VIL SPARE DET TIL VI MØTES.
KJÆRE LINUS
JEG GLEDER MEG TIL FREDAG KVELD.
De møttes på hoteller
og bekymret seg så over pengene de hadde kastet bort.
Men de støttet hverandre like godt som et ektepar.
GLAD DIN MOR FIKK MULIGHETEN TIL Å FÅ LITT FRISK LUFT.
KYSS OG KLEM, PAULI
VÆR VED GODT MOT.
DU HAR DET SOM TRENGS OG MER! KJÆRLIG HILSEN 007
Renee var i mange år Murrays klippe,
og lot henne oppnå
mer enn hun noen gang hadde oppnådd før.
PÅ LUFTA AUDITION
Dette er WGBH FM-radio i Boston.
Vår gjest i kveld er dr. Pauli Murray,
en advokat og leder i borgerrettsbevegelsen.
Og nå har hun blitt poet.
Jeg vil snu om på det du sa.
Jeg er en poet som ble advokat, heller enn motsatt.
Jeg tror at det nå passer bra at du leser Dark Testament.
"Jeg var en negerslave som fulgte Nordstjernen.
"Jeg var en innvandrer sammenkrøpet i skipets mage,
"men drømmen var alltid den samme.
"Drømmen var alltid frihet."
MARTIN LUTHER KING DREPT AV SNIKSKYTTER PÅ MEMPHIS-MOTELL
Martin Luther King sto for
muligheten for forsoning mellom folkeslag.
Dr. King har de siste årene vært en buffer
mellom det svarte samfunnet og det hvite samfunnet.
Jeg føler at hvis dette landet skal overleve,
må vi leve sammen i harmoni.
Vi må fortsette å presse for alle våre krav.
Svarte studenter hadde begynt å ta over universitetsområder
med krav om svarte studier.
Så Brandeis inviterer Pauli Murray til å bli professor
for å si: "Se, vi er inkluderende."
Jeg gikk rundt på campus,
og jeg så en liten, brun kvinne...
TIDLIGERE BRANDEIS-STUDENT
...og spurte noen hvem hun var.
De sa: "Det er professor Murray."
Og jeg visste at jeg ville følge denne damens forelesninger.
Vi kom till Brandeis som en del av overgangsår-programmet,
og vi var veldig fattige.
Vi kom fra familier uten bøker.
Jeg utviklet et kurs i juridiske studier på lavere nivå.
De 14. og 15. grunnlovstilleggene har ofte støttet kravene til negre.
Denne historiske utviklingen har hatt uventede konsekvenser.
Hun var dynamisk...
Og ordet "neger" dukker stadig opp.
Det virket som om negre...
Og du hører mumlingen i den lille svarte delen.
Hun snakker om sosial endring,
juss og historien om det.
"Vi kommer definitivt til å endre neger-delen."
Pauli gikk til Brandeis intellektuelt skarp,
men fastlåst i visse saker.
PENSJONERT DOMMER
Hun tenkte at vi alltid skulle bli omtalt som Negre.
Det er "Neger" med stor bokstav.
I sør ble det alltid skrevet med liten N.
Jeg ble umiddelbart tiltrukket av versjonen med stor bokstav,
som syntes å gi verdighet til identifikasjonen min.
Det er fortsatt min preferanse for å beskrive fargede mennesker,
og jeg er ukomfortabel med "svart" med liten bokstav.
Svart er vakkert
Løslat Huey!
Sett vår kriger fri
Løslat Huey!
Svart er vakkert
Løslat Huey!
Og du kan forestille deg i tiden til borgerrettighetsbevegelsen,
Black Power-bevegelsen,
da underviser denne lille damen på Brandeis
og snakker om negre.
Jeg hadde kjempet for å åpne studenthybler og restauranter på 40-tallet.
Den nye gruppen som kom på 60-tallet,
ville ha separat innkvartering.
Nesten som om de sluker generasjonen bak seg.
Det er vanskelig.
I januar i fjor okkuperte svarte studenter ved Brandeis University en bygning
og krevde et program for svarte studier.
De svarte studentene tok over en av bygningene,
og kontoret mitt var i den bygningen.
BRANDEIS TRENGER SVARTE LÆRERE
Pauli syntes at studentene hadde mistet forbindelsen
med virkeligheten og historien.
De syntes det samme om henne.
De tok avstand fra henne.
Sa Pauli noe om det?
Jeg tror hun ble såret.
Man kunne se det.
Pauli forsto det ikke.
Tross sin egen ungdommelige trass
slet hun med å forstå unge som,
om hun var sint for 30 år siden, og de hadde de samme problemene,
burde være enda sintere 30 år senere.
BLACK BU STØTTER MALCOLM XU
De svarte studentene, som ville være som Black Panthers,
syntes hun var underdanig
fordi hun ikke likte overtakelsen.
Hun likte ikke ordet "svart".
Men hvis det var alt de visste, gikk de glipp av poenget.
For alle svarte på universitetsområdet
og enhver kvinne der
var hun vandrende historie.
Vi gikk til huset hennes, og hun åpnet døren...
Og hver vegg der inne var dekket av bøker,
fra topp til bunn, bøker, bøker, bøker.
For meg var det paradis.
Og jeg tror det første jeg spurte, var: "Har du lest alle disse?"
Hun sa: "Ja, de jeg ikke har lest, er ikke satt i hylla ennå."
Vi stolte på henne fordi vi kom fra utdanningssituasjoner
hvor folk pleide å nedverdige deg fordi du ikke visste noe.
Hun respekterte deg alltid som person.
Jeg husker at jeg følte meg litt spesiell.
Hun hadde Camel-sigaretten ytterst på leppa.
-Husker du det? -Ja.
Hun tok den sigaretten...
Og det er nesten som: "Du må lære noe, neger."
Murray var 60 og meget bekymret for
at hun ville ikke ha nok penger i alderdommen,
så hun krevde fast ansettelse.
BREV TIL ANSETTELSESKOMITEEN:
JEG VIL HA ALLE RETTIGHETER, PRIVILEGIER OG ALL STATUS SOM JOBBEN TILSIER.
BREV FRA ANSETTELSESKOMITEEN:
DET HAR BLITT ARGUMENTERT AT MISS MURRAYS PUBLISERTE TEKSTER MANGLER TALENT,
INTELLIGENS OG KONSEPTUELL STYRKE.
"Mangler intelligens. Møter ikke standard."
Pauli blir avslått.
Det var helt absurd.
Og så var kampen i gang.
FRA PAULI MURRAY:
JEG TROR IKKE KOMITEEN VET
AT DET FINNES ANDRE STANDARDER SOM KAN HA KONSEPTUELL STYRKE
UTENFOR "ELFENBENSTÅRNET".
Pauli sa: "Mine bidrag har vært innen juss.
"Mange av ideene dere nå tar for gitt,
"var radikale da jeg foreslo dem."
Pauli konseptualiserte så mye av...
...den juridiske arkitekturen for å motarbeide diskriminering.
Vi kan ikke forstå juridiske bevegelser for rettferd
uten å forstå Paulis rolle i dem.
JEG ØNSKER KUN
LIKESTILLING.
Og til slutt innvilget universitetet Pauli fast ansettelse.
Jeg skal prøve å fullføre boka med ett kapittel til.
Og dette er mitt vanskeligste kapittel
fordi det omhandler en av mine beste venner.
Renee tok seg av huset.
Renee katalogiserte alle bøkene.
Hun tok seg av hunden.
Hun holdt styr på Paulis agendaer.
Om hun ikke fant noe:
"Renee, vet du hvor dette er?" Slike ting.
De fleste visste ikke at Pauli var homofil,
og vi snakket ikke om det.
Hvordan visste du det? Snakket Pauli om det?
Nei. Vet ikke hvordan jeg skal beskrive det,
men om du er sammen med noen
-lenge nok... -Lenge nok.
...får du et hint.
Man vet det bare.
Snakket Pauli om Renee?
Hun snakket om... Renee var vennen hennes.
-Hun sa det slik. -Alltid "venn".
Renee blir syk.
Hun har tilbakevendende brystkreft.
Hun gjennomgår mislykkede behandlinger
og dør i 1973.
De som mister noen til kreft...
Jeg kaller oss de vandrende sårede.
TIL DE SOM VAR GLADE I IRENE BARLOW:
TILGI MEG HVIS JEG VAR HARD
ETTER DEN TRISTE NYHETEN OM HENNES BORTGANG.
DERE HADDE MISTET EN VENN.
JEG HADDE MISTET MIN TAUSE PARTNER.
JEG RASTE I MIN SMERTE
OG KRANGLET MED GUD.
RENEES DØD FORANDRET LIVET MITT.
JEG FØLTE ET HASTVERK MED Å FULLFØRE MITT OPPDRAG PÅ JORDA
PÅ DE DAGENE JEG HADDE IGJEN.
Det virket for meg, da jeg så tilbake på livet mitt,
som om alle disse problemene med menneskerettigheter
jeg hadde vært involvert i, var moralske og åndelige problemer.
Og jeg så at yrket jeg hadde viet livet til, juss,
ikke kunne gi oss svarene.
Og jeg spurte meg selv: "Hva vil du gjøre med tiden du har igjen?"
Jeg ble pekt i retning av presteskapet
eller tjeneste for kirken.
Plutselig forteller hun meg at hun skal bli prest.
Jeg ble lamslått.
Pauli var dypt religiøs.
Jeg må si at jeg ikke forsto den delen av henne, men hun var det.
Ingen kunne forstå hva hun gjorde.
Du skal forlate jobben din og dra hvor i fire år?
Presteskole? Er du gal?
I dag i Chapel of the Cross,
ved selve alteret hvor hennes bestemor ble døpt som slave,
skal den hellige nattverden utføres for første gang
av pastor dr. Pauli Murray.
Innen Pauli fullførte presteskolen,
på grunn av Paulis innsats og innsatsen til mange andre kvinner,
innvilget den episkopale kirke kvinner retten til å bli prester.
Pauli Murray er den aller første svarte kvinnen som ordineres
i den episkopale kirke.
Vår Herre Jesu Kristi hellige evangelium, etter Lukas.
Ære være Kristus.
Herrens fred være med dere.
Og med deg også.
-Du klarte det. -Pauli, takk.
Det jeg prøvde å formidle
mens jeg delte ut kjeksene,
var en kjærlighet for hver enkelt person.
Jeg tror forsoning finner sted mellom individer som
strekker seg mot hverandre.
Det var ikke meg som individ.
Det var det historiske øyeblikket
da jeg representerte et symbol på fortiden,
på lidelsen og konflikten,
og strakte hånden symbolsk ut,
og alle bak meg reagerte.
Hun var ingen lytter da jeg vokste opp.
Hun var en som snakket.
Etter prestestudiet ble hun en lytter.
Like intens som hun hadde vært i kamp
for å forandre verden,
var hun medfølende
når hun underviste folk i kirken.
Jeg fastholder at...
Verktøyet til lærere, advokater
og prester er det samme:
ord, kommunikasjon og skrift.
Hun hadde skrevet noveller.
Hun hadde skrevet Proud Shoes, en familiehistorie.
Hun og James Baldwin var de første afroamerikanske forfatterne
i den prestisjetunge MacDowell Colony.
På begynnelsen av 1980-tallet
var hun nesten ferdig med det hun kalte "den fryktede selvbiografien".
Det var også tegn på at hun hadde kreft i bukspyttkjertelen.
Hva frykter du mest? Helt generelt.
Hva jeg frykter mest?
Sannsynligvis å dø før jeg er ferdig...
Med det jeg vil gjøre ferdig.
Det var viktig for henne å fortelle sin historie slik hun ville.
Jeg visste at hun jobbet med en ny bok, sine memoarer,
og jeg visste at hun kjempet mot klokken.
"Jeg må få denne boken ferdig."
Jeg prøvde å gi et bilde av negerlivet
som gjenspeiler det faktum at vi har levd så likt andre amerikanere,
og at til tross for alle vanskelighetene og motgangen
er det glimt av glede og humor.
Jeg er nesten ferdig med dette manuskriptet.
Side 504.
Selv om det var øyeblikk av dyp fortvilelse,
var det alltid vissheten om at i jakten på menneskeverd
er man del av en kontinuerlig bevegelse gjennom tiden og historien,
knyttet til en høyere moralsk kraft i universet.
PAULI MURRAY DØDE I 1985 I EN ALDER AV 74.
PAULIS SELVBIOGRAFI, SONG IN A WEARY THROAT,
BLE UTGITT KORT TID ETTER.
Pauli etterlot seg en arv.
Så hvorfor skulle vi overse den?
Vi lever bokstavelig talt i den verdenen Pauli Murray bygget.
I 2016 BLE PAULIS BARNDOMSHJEM
UTNEVNT TIL ET NASJONALT HISTORISK LANDEMERKE.
Noen hevder nå at du ikke kan undervise i amerikansk historie
uten å snakke om Pauli Murray.
I 2020, PÅ GRUNNLAG AV PAULIS ARBEID,
VANT ACLU EN HØYESTERETTSSAK
SOM FORBØD DISKRIMINERING MOT LESBISKE, HOMOFILE OG TRANSPERSONER.
Da vi presenterte saken vår for Høyesterett
for å sikre at LHBTQ-personer beskyttes
i henhold til føderale lover mot kjønnsdiskriminering,
var det umulig å konseptualisere det uten Pauli.
Pauli innså kanskje ikke at
de skulle gi trøst
til så mange homofile og transkjønnede.
Generasjoner senere er det det de har gjort.
I 2017
OPPKALTE YALE UNIVERSITY ET FAKULTETSBYGG ETTER PAULI.
DET VAR FØRSTE YALE-FAKTULTET OPPKALT ETTER EN FARGET PERSON.
OG DET FØRSTE OPPKALT ETTER EN PERSON ANERKJENT SOM LHBTQ+.
I dag sitter vi på Pauli Murray College.
Pauli ville aldri ha drømt om noe som dette.
Hvis Pauli hadde kunnet utfolde seg fullt ut,
tror jeg at det bare ville ha forbedret Paulis bidrag
til juss og religion, litteratur og poesi.
Hva slags magi hadde funnet sted?
Hvis du studerer fortiden, må du slutte å tro at
de menneskene som blir respektert og anerkjent,
er de samme som fortjener å bli respektert og anerkjent.
Paulis tid var ikke kommet.
Kanskje den ikke helt er her ennå.
Vi må jobbe for en verden der den kommer.
"Gi meg en håpets sang og en verden jeg kan synge den i.
"Gi meg en godhetens sang og et land jeg kan leve den i.
"Gi meg en sang om håp og kjærlighet og en brun jentes hjerte til å høre den.
"Pauli Murray."
Tekst: Fredrik Lingaas
Kreativ leder Gry Viola Impelluso