Vreau să văd că America devine ceea ce pretinde că este
în Declarația de Independență și în Constituție.
America, fii ceea ce proclami că ești!
Pot să vă filmez în prim-plan fără ochelari?
Culcă-te!
Șezi! Culcă-te!
Culcă-te!
Minunat.
Trebuie să apară peste tot.
Numele meu e Pauli Murray
și mi-am concentrat eforturile asupra drepturilor omului.
În toată existența mea m-am străduit să ating standardele de excelență
ale unei societăți dominată de concepțiile
că negrii sunt inerent inferiori albilor
și că femeile sunt inerent inferioare bărbaților.
Pauli Murray a fost o persoană vizionară,
fiind cu mult înaintea altora prin ceea ce a făcut și a spus.
PERSOANE DE CULOARE ÎN AȘTEPTARE
Pauli a avut curajul de a înfrunta discriminarea
într-o vreme când era foarte riscant să faci asta.
Cum se tot adunau diverse întâmplări, însemna că, mai devreme sau mai târziu,
ori o luam razna,
ori găseam o cale de a protesta.
Pauli era scriitoare, avocat, preot și poetă.
„Speranța e o tulpină frântă de degete încleștate.
„Speranța e un cântec ce vine dintr-un gât obosit.”
VOM REUȘI
Multe din drepturile și libertățile pe care le avem i se datorează lui Pauli.
Pauli Murray n-a fost doar un avocat uimitor sau o feministă dată naibii,
ci și o persoană queer, non-binară.
De multe ori, studenții mă întrebau: „De ce nu știm cine-i Pauli Murray?”
Cum e posibil ca numele
cuiva atât de esențial să nu ne fie cunoscut?
NUMELE MEU E PAULI MURRAY
Strămătușa mea Pauli m-a sunat și mi-a zis
că n-o să supraviețuiască peste noapte.
Mi-a zis: „Ai anumite lucruri de făcut pentru mine.”
Și a murit câteva ore mai târziu.
Am aflat că sunt executoarea ei testamentară...
KAREN ROUSE ROSS STRĂNEPOATA LUI PAULI
... deci a trebuit să-i strâng lucrurile.
Fișetele erau aliniate în camere și deasupra lor erau rafturile de cărți.
Cutii, dosare, scrisori către autorități.
A păstrat totul.
BIBLIOTECA SCHLESINGER
UNIVERSITATEA HARVARD
Testamentul lui Pauli era foarte clar.
Voia ca hârtiile ei să se afle la Biblioteca Schlesinger,
unul dintre locurile care găzduiesc documente istorice ale femeilor.
Mătușa Pauli nu mi-a împărtășit multe din viața ei.
Știam că era preot și că fusese avocat,
dar nu mi-a pomenit niciodată de realizările ei.
M-am dus să citesc ceea ce nu citisem
și-atunci mi-am dat seama: „Dumnezeule!”
„Petersburg, incident în autobuz, martie 1940”
CU 15 ANI ÎNAINTE CA ROSA PARKS SĂ REFUZE SĂ SE MUTE ÎN SPATELE AUTOBUZULUI
Inițial, n-am avut intenția de a contesta...
ÎNREGISTRARE AUDIO CU PAULI MURRAY
... reglementările din Virginia privind segregarea.
Așa cum se întâmpla deseori în acele vremuri,
apăreau incidente
în care nu mai aveai ce face decât să ripostezi.
Prietena mea și eu călătoream
de la New York la Durham
ca să-mi vizitez cele două mătuși de Paște.
Pe prietenă o chema Adelene McBean.
Îi spuneam „Mac”.
Pentru mama, a fost prima confruntare...
MARGHRETTA MCBEAN FIICA LUI ADELENE
... cu o situație des întâlnită în multe locuri din Sud.
După ce treceai de stația Mason-Dixon, trebuia să te muți în spate.
ALBI
Autobuzul simboliza răul segregării.
Înghesuiala din interior permitea umilirea publică a negrilor
în prezența unui public format din albi privilegiați,
care asistau în tăcere sau cu indiferență la înjosirea noastră.
Când ajungeau în Virginia,
negrii se ridicau, se mutau pe locurile din spate
și atunci urcau și mai mulți albi.
Șoferul autobuzului a insistat să ne mutăm pe locul următor.
Bancheta era ruptă și noi am refuzat să ne așezăm.
Șoferul a zis că n-o să pornească la drum
până nu se mută ea în spate.
Atunci a sosit poliția și ne-a arestat.
PENITENCIARUL LOCAL PETERSBURG, VIRGINIA
Lui Mac și mie ne era foame și frig, dar ne temeam să adormim,
fiindcă pe saltea mișunau ploșnițe.
Când am reclamat asta, paznicul de noapte a strigat indispus:
„Gura, altfel vă trimit rapid la izolare!
„După ce vă mănâncă șobolanii,
„o să regretați că nu v-ați ținut gura.”
Realitatea le-a lovit. Le-a lovit și...
Cred c-a fost foarte înspăimântător.
A apelat la NAACP, Asociația pentru Promovarea Persoanelor de Culoare,
în speranța c-ar obține o sentință judecătorească prin care...
... segregarea locurilor să fie declarată neconstituțională.
DESCRIEREA INCIDENTULUI
DERANJAREA ORDINII PUBLICE
SCHIȚA AUTOBUZULUI
Eu și Mac am scris un referat,
un rezumat al cazului și al faptelor...
După ce-am fost eliberate pe cauțiune,
am fost invitate la o întâlnire cu avocații asociației: Thurgood Marshall,
judecătorul William H. Hastie și Leon A. Ransom.
Pentru prima dată am văzut cum acționa o echipă competentă de activiști civici
și m-am uitat la ei fascinată câteva ore.
Luptau pentru dreptul negrilor de a se integra în societate americană.
Dar judecătorul a recunoscut importanța situației,
așa că, în cele din urmă, n-au avut câștig de cauză.
TRIBUNALUL LOCAL PETERSBURG
Judecătorul a ignorat legea segregării, esențială aici, și-a zis doar:
„Ați deranjat liniștea publică.”
FUMATUL INTERZIS LOCURI PENTRU NEGRI ÎN SPATE
Așadar, n-au putut să creeze un precedent juridic.
Li s-a dat o sentință minoră și-au fost eliberate.
Pe-atunci, am resimțit doar dezamăgirea amară
a unui eșec personal,
dar am început să conștientizez că eram o părticică a unui efort de echipă
care avea în vedere anularea definitivă a legilor segregării.
Gândul ăsta m-a umplut de uimire.
UNIVERSITATEA RUTGERS
Azi avem ocazia minunată
de a învăța despre Anna Pauline Murray, doctor în drept.
Pauli Murray e atât de remarcabilă
încât nu pot enumera toate inovațiile excepționale aduse de ea.
Imaginați-vă că trăiți în secolul XX, sunteți o persoană de culoare
și căutați argumente în favoarea respectării dreptului vostru de a fi om.
Trăiți într-o lume unde deja nu sunteți simpatizați,
fiindcă sunteți negri.
O să vă ajut să înțelegeți un pic ce a alimentat viața lui Murray.
Capitolul unu, pagina unu
din manuscrisul unei autobiografii.
Într-un studiu publicat în 1910, anul nașterii mele,
Howard W. Odum, sociolog care pe-atunci lucra la Universitatea Columbia,
afirma că rasele au „competențe și capabilități” diferite.
Am încheiat citatul.
Și cei care doresc să ajute un Negrotei, citez,
„să n-aibă așteptări prea mari.”
„El are o idee vagă despre ce însemnă virtutea,
„adevărul, onoarea, bărbăția și integritatea.
„Cea mai bună educație pentru un copil negrotei
„e cea care-l duce către acceptarea incontestabilă
„a faptului că aparține altei rase decât celei albe și așa se cuvine.”
Am încheiat citatul.
AUTOBUZ ȘCOLAR
Și azi îmi amintesc și văd cu ochii minții clădirea vechii școli.
Era o dărăpănătură din lemn, nu erau leagăne...
N-aveai cu ce să te joci când ieșeai afară.
Și, bineînțeles, școala copiilor albi
se afla pe o pajiște înconjurată de un gard.
Era contrastul dintre tratamentul aplicat nouă
și cel aplicat copiilor albi.
Și lucrurile astea se simt, se intuiesc.
Provin dintr-un neam foarte mândru.
Erau oameni încăpățânați. Înotau contra curentului.
Aceasta e casa. E căminul lui Pauli Murray.
Când a venit în această casă, avea trei ani.
DURHAM, CAROLINA DE NORD
A venit aici ca urmare a unei tragedii.
Mama ei a murit de hemoragie cerebrală
și, într-un târziu, tatăl a fost internat într-un spital psihiatric.
Deși s-a născut la Baltimore, acesta a fost, de fapt, căminul ei.
Când am ajuns la Durham,
din gospodărie făceau parte mătușile Pauline și Sallie
laolaltă cu bunicii Fitzgerald.
Familia Fitzgerald era binecunoscută în Durham
și era respectată în comunitatea negrilor.
Aveau origine mixtă Cherokee,
irlandeză și afro-americană.
Era o familie în care unii membrii aveau pielea atât de albă
încât treceau drept albi.
Iar Pauli era, undeva, la mijloc.
Existau prejudecăți legate de ten
și în comunitatea albilor, și în cea a negrilor.
Așa că se individualizaseră ca familie.
Pauli era bucuria căminului.
Mătușa Pauline n-avea copii, așa c-a răsfățat-o.
Mătușa Pauline preda la școlile publice din zonă
și, pe când aveam vreo patru ani,
a hotărât să mă ia cu ea zilnic.
Mi se dădea voie să stau lângă copiii mai mari și să-i privesc când recitau.
Către sfârșitul anului școlar,
mătușa Pauline s-a mirat să mă audă zicând:
„Pot să citesc, mătușă Pauline”.
I-am luat cartea copilului de lângă mine și-am început să citesc cu voce tare.
În timpul cât am asistat la orele ei
am învățat tot ce le preda celorlalți.
De atunci, sala de clasă a fost al doilea cămin al meu.
I se dădea voie să întrebe tot ce dorea.
I se dădea voie să aibă opinii.
Dar Pauli nu voia să poarte rochii.
Și mătușa Pauline o obliga să meargă la biserică în fiecare duminică.
Așa că au făcut o înțelegere.
I-a spus: „Poți purta pantaloni în cursul săptămânii,
„dar, când vine vremea să mergi la biserică, îmbracă o rochie.”
Am trăit o viață oarecum protejată.
Momentul în care viața devenea insuportabilă
era acela când intram în contact cu lumea albilor.
Negroteilor adulți li se spunea „tanti”, „nene” sau „băiatule”.
Anual erau linșați vreo 50-60 de oameni.
Nu-mi amintesc ca linșările să fi fost acoperite prioritar de presă,
dar oamenii vorbeau despre ele.
Știți doar: „Cineva a fost linșat în provincia cutare noaptea trecută.”
Nu uitam niciodată de existența Ku Klux Klan-lui.
Pentru un copil din generația mea, conștientizarea acestui lucru
devine parcă...
un fragment din corpul și ființa sa.
Către asupritori
Acum voi sunteți tari
Iar noi, doar fructe
Împovărate de atâta sevă
Striviți-ne
Stoarceți din noi viața plină de curaj
Care mustește sub această piele
Dar forța noastră e discretă
Hrănită de năzuința strânsă de veacuri
Vom dăinui ca să vă luăm mințile
în amurgul singuratic din iarna suferinței voastre
„Vom dăinui ca să vă luăm mințile
„în amurgul singuratic din iarna suferinței voastre”.
Ce conștientizează Pauli în legătură cu rolul ei în istorie?
Pauli are ca scop îndreptarea acestor probleme
care au apărut ca o consecință a sclaviei.
Mi se pare un mesaj plin de forță. Asta afirmă Pauli:
„Ăsta e domeniul meu și momentul când trebuie să înfăptuiesc asta.”
Se duce la mașina de scris ca să se exprime pe deplin.
Și ce scrie rămâne pe veci pentru ca generațiile viitoare, ca noi,
să poată înțelege mai bine.
Cred că esența oricărei scrieri este dorința de comunicare.
Altfel spus, vrei să împărtășești cu alți oameni gândurile tale,
sau trăirile, sau emoțiile.
Mi-e mult mai greu să-mi scriu povestea decât să scriu despre altcineva.
Capitolul șase, pagina 120 din manuscris.
După terminarea școlii, am refuzat alte cursuri marcate de segregație.
Eram decisă să nu fac asta.
Așa că mătușa Pauline m-a dus la New York.
Tot ce-am văzut m-a lăsat perplexă.
Zgârie-norii, Insula Coney, Statuia Libertății
cartierul teatrelor de pe Broadway...
MENIU PROASPĂT
... automatul în care băgai monede și primeai platouri cu mâncare fierbinte.
Mai ales m-a impresionat faptul că puteai să stai unde doreai
în metrou, în autobuze și tramvaie.
La Colegiul Hunter, eram patru Negrese într-o grupă de 247 de femei.
Am urmat toate cursurile care se refereau la literatură,
scriere creativă și proză scurtă.
Rețineți că eram un copil din Sud
care vorbea agramat
și resimțea constant falia dintre nivelul meu educațional
și cel al copiilor străluciți de la Colegiul Hunter.
Așa că, în străfundul minții mele, mă tot întrebam: „Am reușit?”
Am absolvit Colegiul Hunter, promoția 1933.
Marea criză economică.
Cozile lungi formate din oameni
care așteaptă un castron gratuit de supă și o slujbă.
Era cel mai nepotrivit moment să-ți începi cariera.
Dimineața, parcurgeam inutil anunțurile de angajare de slujnice.
Ultimul bănuț luat cu împrumut
Nimic de dus la amanet
Apa sărată
Nu ne mai alină suferința lăsată de foame
În ciuda greutăților,
faptul că n-aveam slujbă îmi oferea libertatea de mișcare
pentru a călători în condiții altminteri neacceptate de societate.
HOINARA
Urma să mă alătur unui grup de circa 300.000 de băieți fără adăpost
și câtorva fete care umblau cu trenurile de marfă
sau făceau autostopul căutându-și de lucru.
Aveam țoale de autostopist, pantaloni de cercetaș și o geacă de piele
și căram un mic rucsac cu cele necesare pentru campare.
Aveam o tunsoare băiețească și o siluetă slăbuță,
fără rotunjimile de rigoare,
care, la prima vedere, mă făcea să semăn cu un adolescent mărunt.
Pauli adoră să aibă un aspect masculin.
Are niște fotografii minunate
unde apare în ipostaze extrem de masculine
și-și dă diverse nume. Își zice Pete, de pildă.
Își zice „Tipul”.
TIPUL - 1931
Când scrie despre asta,
spune că o făcea ca să se protejeze
pentru că o negresă singură nu putea să circule ilegal cu trenul
de teamă că va fi atacată sau agresată sexual.
Mă oblig
să ofer o Nouă Învoială poporului american.
TABĂRA PENTRU SPRIJIN DE URGENȚĂ STATUL NEW YORK
Ajunsesem una dintre sutele de femei fără slujbă
din tabăra pentru sprijin de urgență,
una dintre cele 28 de tabere pentru femei înființate prin Noua Învoială.
M-am împrietenit imediat cu Peg Holmes, care era ghid montan
și avea o curiozitatea intelectuală pe măsura curiozității mele.
Peggie Holmes era fiica unui bancher conservator
radicalizat de criza economică.
Peg părea să n-aibă niciun fel de prejudecăți rasiale.
A citit câteva din poeziile mele și apoi mi-a zis:
„Cum poți să scrii cu atâta compasiune?
„Dacă aș fi Negrotei, aș fi plină de ranchiună.”
În primăvară, am făcut cu Peg o excursie de cinci săptămâni dus-întors în Nebraska.
O persoană cu care să împarți aceeași gândire
și masa de prânz pe o plajă goală la apus...
Sunt câteva din micile bucurii zilnice ale vieții.
SALARII EGALE MUNCĂ EGALĂ
Eu și Peg am devenit interesate de problemele muncii din fabrică.
Și am ajuns să particip la prima mea grevă.
În mișcarea sindicală am întâlnit o fervoare aproape religioasă.
Am participat cu patos la greva generală a muncitorilor auto
de la începutul anului 1937.
Rapid am ajuns să adopt o poziție radicală.
GREVĂ PENTRU UN SALARIU DECENT
Și am început să înțeleg
ce însemna libertatea și demnitatea
pentru Negroteii din America.
VENIȚI ÎN SINDICAT NU FIȚI SPĂRGĂTORI DE GREVĂ
Nu cred că voi mai înregistra alt capitol până la următoarea ședință.
Îți imaginezi că mă epuizează din punct de vedere emoțional.
Dar, oricum, sper ca publicul să fie interesat.
Pauli Murray bănuia că este o personalitate istorică.
Biblioteca Schlesinger are 135 de cutii...
... cu documentele lui Pauli Murray.
Unele din ele n-au apărut în lucrările publicate ale lui Murray.
Am dat peste un dosar intitulat „Sexualitate”.
Murray le-a spus doctorilor că arăta ca o femeie,
dar, în realitate, era bărbat.
„Una dintre pățaniile naturii:
„o fată care ar fi trebuit să fie băiat.”
Mesaj de la Pauli Murray către doctor.
Pauli a sperat că relația cu Peggie
va fi una normală,
iar prin asta înțelegea
că Pauli va fi bărbatul și Peggie soția.
Dar Peggie nu putea să vadă în Pauli un bărbat.
Așa că, în cele din urmă, relația s-a încheiat.
Nu mă goni, preaiubita mea
Vino cu mine
Și cântând vom pleca Pauli Murray
Dispariția lui Peggie Holmes din viața lui Murray
a dus la o prăbușire emoțională
care s-a finalizat cu internarea lui Pauli la Spitalul Bellevue.
Însemnările lui Pauli din perioada internării în spitalele de psihiatrie
sunt foarte amănunțite.
De ce am fost atrasă cel mai mult
de femei extrem de feminine și heterosexuale?
Pauli era deprimată și întreba doctorii: „De ce trec prin aceste stări?”
O relație satisfăcătoare cu cineva devine imposibilă.
Unde aș putea găsi un răspuns?
Trăiri de genul acesta au existat dintotdeauna.
Dosarele lui Pauli
ne permit să analizăm individualitatea unei persoane de culoare...
... care nu se conforma normelor de gen, în perioada când a trăit Pauli.
Având în față fișele medicale și însemnările lui Murray...
COMEMORAREA LUI PAULI MURRAY
... fiind și eu o persoană trans, cu sexualitate queer și origini mixte,
m-am gândi: „Iată o senzație binecunoscută”.
Am fost învățați să credem că oameni ca noi nu există.
Așa că, după ce-am aflat despre Pauli Murray,
am fost fascinat și-am vrut să păstrez tot ce-am descoperit.
De asemenea, m-am înfuriat foarte tare,
fiindcă am simțit că, într-un fel, o parte din istoria mea mi-a fost răpită.
Mă recunosc în frământările cuiva
care a vrut să trăiască o viață completă,
armonizând corpul, mintea și sufletul.
Dacă Pauli Murray ar sta azi printre noi
și aș întreba ce pronume folosește,
nu știu ce răspuns ar da.
Fiind și eu o persoană queer, de culoare,
când vorbesc despre Pauli folosesc cuvinte neutre sau îi zic pe nume
pentru a evidenția sfera extinsă a experiențelor de gen.
În mare, exegeții lui Pauli folosesc încă pronumele feminin
sau pronumele ea sau ei.
Prietenii și rudele întrebuințează pronumele feminin când se referă la Pauli.
Dar, probabil, din ce în ce mai multă lume se va referi la Pauli Murray
folosind pronume neutre și nu pronume feminine.
Murray n-a scris niciodată despre problemele ei de gen
în lucrările pe care le-a publicat
și rareori vorbea despre asta chiar și cu prietenii.
A nimerit în această zonă care era complet străină
tuturor celor la care ținea. Cu excepția mătușii Pauline.
Mătușa Pauline îi spune lui Pauli „băiețoasa mea”
și întotdeauna a susținut-o pe Pauli.
Mătușa Pauline i-a permis mătușii Pauli să se poarte exact cum simte nevoia.
Nu se întâmplă des să avem parte de această iubire necondiționată.
Dar, când a căutat-o în alte părți,
i-a fost foarte greu.
Muncea întotdeauna în exces.
Obișnuia să bea cafea toată noaptea.
Avea momente de nerăbdare.
Viața i-a fost marcată de dorința de a fi văzută și auzită.
UNIVERSITATEA CAROLINA DE NORD
CU 13 ANI ÎNAINTE DE ACCEPTAREA STUDENȚILOR DE CULOARE
În acel moment,
universitatea concepea cursuri despre relațiile interrasiale.
Așa că mi-am zis: „Poate acum sunt gata să primească și-un Negrotei.”
CERERE DE ADMITERE
Mi-au trimis un formular de admitere.
Trecuseră și rubrici pentru rasă și religie.
Cred că l-am completat, dar mi-am și zis: „Ce importanță are?”
Am primit o scrisoare
de la rectorul Universității Carolina de Nord care zicea:
„Constituția și legile îmi interzic
„să accept o persoană din rasa dumneavoastră.”
Președintele SUA, în drum spre capitală,
se oprește la Universitatea Carolina de Nord
pentru a primi titlul de Doctor Honoris Causa în drept.
Sunt bucuros și mândru să fac parte din Universitatea Carolina de Nord
ce întruchipează
gândirea liberală americană
prin fapte americane.
Pauli a auzit acest discurs...
ROOSEVELT APARĂ POLITICA LIBERALĂ
... și a decis să-i trimită o scrisoare lui Franklin Roosevelt.
Era o scrisoare de protest tipică pentru Pauli Murray.
I-ați îndemnat pe americani să sprijine filosofia liberală bazată pe democrație.
Ce înseamnă asta pentru Negroteii americani?
Lăuda Universitatea exact în perioada
când lui Pauli nu i s-a permis să studieze acolo.
O persoană de culoare l-a criticat pe președinte, în anii 1930,
cerându-i să nu fie un ipocrit.
Eram din ce în ce mai consternată de tăcerea lui pe tema drepturilor civile
și de refuzul lui de a se adresa public
în favoarea unei legi contra linșajului.
Ați ridicat suficient tonul vocii împotriva arderii oamenilor noștri?
Pauli s-a hotărât
să-i trimită o copie și lui Eleanor Roosevelt.
Doamna Roosevelt a răspuns destul de repede
și scrisoarea e semnată chiar de mâna ei.
„Am citit copia scrisorii pe care mi-ați trimis-o...
CASA ALBĂ WASHINGTON
„... și vă înțeleg perfect.
„Dar marile schimbări se produc lent.
„Sudul se schimbă, dar nu trebuie presat.”
Confruntarea dintre Pauli și Universitatea Carolina de Nord
era tipică pentru ceea ce ea avea să numească „dispută în scris”.
O FEMEIE SE ÎNSCRIE LA UNIVERSITATE ȘI GUVERNATORUL INTERVINE
Pauli a trimis scrisori ce-au apărut în presa afro-americanilor.
Acolo i s-a acordat multă atenție.
Și, deodată, scandalul a ajuns la radio.
„O negresă anonimă vrea să intre la Universitatea Carolina de Nord.”
A ajuns o știre de nivel național.
Familia mea a fost consternată de amploare.
În primul rând fiindcă se temeau că vor fi linșați.
Eșecul de la Universitatea Carolina de Nord,
arestarea în autobuz
plus toate umilirile de-o viață suportate nu doar de mine,
ci și de bieții Negrotei de la țară,
toate au condus
la concluzia că, dacă aveam de gând să lupt contra segregării,
îmi trebuia o armă. Îmi trebuiau competențe.
Și-atunci am decis să fac facultatea de drept.
Ce-ai zis?
Aveți o mare putere de concentrare.
Probabil că ai dreptate.
Când eram la facultatea de drept,
colegii mei se angrenau
în cele mai bizare dispute și conversații
chiar sub nasul meu, iar eu îmi vedeam de-ale mele...
Pauli sosește la Universitatea Howard în toamna anului 1941.
Multe dintre cazurile de-atunci, axate pe drepturile civile,
erau teoretizate pe holurile universității.
Thurgood Marshall,
William Hastie și Leon Ransom se plimbau pe holurile de-acolo.
În primii doi ani, am fost singura femeie în facultatea de drept.
PAULI MURRAY ȘEFĂ DE GRUPĂ, NEW YORK
Nici nu mă lăsau să vorbesc la cursuri.
PROMOȚIA 1944 FACULTATEA DE DREPT, UNIVERSITATEA HOWARD
Când ridicam mâna, nu mă băga nimeni în seamă.
Profesorul zicea: „Nu înțeleg de ce femeile vin la facultatea de drept.”
Iar eu rămâneam cu gura căscată.
Vorbeau despre ceea ce numiseră Jim Crow,
adică sistemul de segregare rasială,
și ea spunea: „Prin ce-am trecut eu se numește Jane Crow.”
O femeie de culoare nu suporta doar segregarea rasială,
ci și discriminarea sexuală.
Nu crescusem într-o familie unde femeilor le erau impuse restricții.
Și, la finalul anului,
au făcut clasamentul studenților și au publicat notele.
Numele Murray era primul pe listă.
În anul doi, m-au lăsat să vorbesc.
Murray a devenit consiliera filialei studențești a NAACP.
CU 17 ANI ÎNAINTE DE PROTESTUL DE LA RESTAURANTUL WOOLWORTH
Când mergeai în centrul Washingtonului, erau locuri care-ți erau interzise.
Țin minte că n-aveai voie să intri în magazinul Garfinckel's.
Restaurante din centru unde nu puteai intra,
Teatrul Național unde n-aveai voie...
Am trecut la acțiuni directe, dar non-violente.
Am început la intersecția dintre străzile 14 și U,
cu un restaurant numit Cafeneaua Micul Palat.
Se afla în mijlocul cartierului de Negrotei,
dar îi deservea doar pe albi.
Și-am intrat acolo într-o sâmbătă după-amiază.
Au refuzat să ne servească.
Ne-am dus cu tăvile goale ca să ne așezăm la mese,
ne-am deschis cărțile și-am început lecția.
Am umplut spațiul ăla mic.
Și am reușit.
E uimitor c-au reușit.
STUDENȚII DE LA HOWARD I-AU PUS CAPĂT LUI JIM CROW
Chiar au reușit să anuleze segregarea de pe strada aceea.
Sosise clipa unui atac frontal
referitor la constituționalitatea segregării.
CU 10 ANI ÎNAINTE DE ANULAREA, DE CĂTRE CURTEA SUPREMĂ,
A DOCTRINEI „SEPARAȚI, DAR EGALI”.
Pentru teza de licență am ales titlul:
„Să fie anulată sentința în cazul Plessy vs. Ferguson?”
Plessy vs. Ferguson era un caz din 1896 judecat de Curtea Supremă
care decreta că era în regulă separarea negrilor în locurile publice,
ca mijloacele de transport sau școlile,
dacă acele locuri ofereau condiții egale, dar separate.
Thurgood Marshall și NAACP au argumentat:
„Dacă s-a decis separarea în condiții egale, problema e
„că instituțiile negrilor nu sunt tratate egal.
„Nu primesc aceeași sumă de bani.
„Deci acceptăm separarea, dar vrem acces egal la resurse.”
Pauli Murray a spus că logica argumentului era greșită.
Discriminarea e în mod inerent imorală
și duce la slăbirea sentimentului de demnitate
și valoare personală în rândul negrilor.
Doctrina facilităților separate, dar egale nu e doar o amăgire,
ci, efectiv, duce și la agresarea
personalității celor afectați de ea.
PENTRU CEI DE CULOARE
„Totul trebuie demolat.
„E nevoie de o strategie mai curajoasă și mai vastă.”
Colegii de facultate au râs de mine.
Spottswood Robinson, profesorul tânăr
care a câștigat respectul studenților,
nu doar că mi-a aruncat ideea la gunoi,
dar a mai și acceptat cu bunăvoință să parieze cu mine pe 10 dolari că:
„Plessy va fi anulat peste cel mult 25 de ani.”
Exact 10 ani mai târziu, în 1954,
aceasta a fost strategia urmată de Marshall și echipa sa
în procesul Brown vs. Consiliul Educație.
Curtea Supremă a luat o decizie istorică, de o importanță extremă.
În toate instituțiile de învățământ va fi egalitate pentru toată lumea.
M-am întors la Howard, într-o vizită.
Și Spotts Robinson mi-a zis în treacăt:
„Știi, Pauli, ții minte teza scrisă de tine despre drepturile civile?”
Zic: „Desigur.”
Și el: „Știi, în 1953, am folosit această teză
„care ne-a fost de mare ajutor în pregătirea procesului.”
De fapt, mi-a zis că, sub formă anonimă,
micul meu argument ajunsese la Curtea Supremă.
Uitați-vă în clasă!
Întoarceți-vă capetele și uitați-vă în clasă!
Vedeți câți oameni diferiți sunt în clasa asta?
Acest lucru e posibil datorită acelei decizii.
Și, totuși, când povestea e spusă
cu imaginea-simbol a lui Thurgood Marshall
pe treptele din fața Curții Supreme,
Pauli nu se vede.
Conform tradiției, absolvenții de top ai facultății de drept de la Howard
aveau șansa de a fi admiși automat la Harvard
pentru studii post-universitare de drept.
Pauli Murray a fost șefă de promoție.
Președintele Comitetului Absolvenților a scris: „Dragă domnișoară Murray,
„formula de adresare de pe foaia matricolă
„și fotografia dumneavoastră indică
„faptul că, pe baza genului, nu puteți fi admisă la Harvard.”
Fiecare aspect al identității ei o ține în afara instituțiilor
unde ea vrea să intre și, mai ales,
unde și-a câștigat dreptul să se afle.
Pauli s-a dus la Universitatea Berkeley pentru masteratul în drept.
Și, de fapt, așa începe cariera ei juridică.
Deși se număra printre cei mai bine pregătiți avocați,
Pauli nici n-a trecut pragul vreunei firme din New York.
Pauli a fost discriminată atât din cauza rasei, cât și a genului.
În sfârșit, și-a înființat propria firmă
și a trecut printr-una din cele mai dureroase experiențe
când, ducându-se la tribunal ca să reprezinte un client,
un martor a identificat-o pe Pauli
drept prostituată.
Pentru că, evident, n-avea cum să fie avocată.
Pauli trăia de azi pe mâine.
Am mâncat atâția hamburgeri ieftini ca să fac economii
c-am făcut viermi intestinali.
SECȚIA DE PSIHIATRIE SPITALUL BELLEVUE
Pauli a tot fost internată din cauza depresiei.
Murray trecea printr-o cădere nervoasă cam o dată pe an.
Frământările și suferința.
Era un om care avea nevoie de ajutorul medicilor.
13 iulie 1942 Dragă doctore Eidelsberg,
După primirea favorabilă a experimentelor dvs. cu hormoni sexuali,
m-am programat ca să discutăm propria mea problemă emoțională...
o dilemă îndelungată emoțională și mentală.
Injecțiile cu hormoni mi-ar readuce echilibrul.
Pauli a consultat doctor după doctor pentru tratamentul cu testosteron.
PERSONAL ȘI CONFIDENȚIAL
Pauli îi implora pe doctori: „Am testicule necoborâte?”
Prezența organelor masculine ascunse în cavitatea abdominală.
Poate fi cercetată prin analize, radiografii și chirurgie exploratorie.
E nevoie de mult curaj ca să descrii o experiență
pe care nici tu nu poți s-o exprimi în cuvinte.
Voi fi recunoscătoare pentru orice ați face
pentru că viața mea a devenit greu de îndurat
în situația de față.
Doctorii au consultat-o pe Pauli. I-au făcut radiografii.
Odată, Pauli era încântată de posibilitatea operației exploratorii,
căci era sigură
că doctorul va găsi testicule necoborâte.
Dar chirurgul a găsit apendicele inflamat și l-a îndepărtat,
fără să mai găsească și altceva ieșit din comun.
Dragă domnișoară Murray,
Îmi pare rău,
dar știința medicală nu dă dreptate în întregime concluziilor dvs.
„Ce înseamnă să faci din frământările cuiva ceva irelevant?
„Ce înseamnă să recunoști multe din realizările cuiva
„și să scrii cărți despre multe aspecte ale existenței sale în această lume,
„omițând acel aspect pe care nu-l înțelegem
„sau care ne stânjenește?”
Am ezitat să includ frământările ei de gen în biografia pe care i-am dedicat-o.
Alți exegeți au zis: „Era viața ei privată.”
Dar am ajuns să cred că n-am putea înțelege
de ce Murray era o vizionară
fără să înțelegem că propria ei stare de a fi la mijloc
o făcea să judece din ce în ce mai critic limitările.
Asta i-a permis să conceapă una dintre cele mai importante teze
ale secolului XX
și anume că rasa și genul sunt categorii definite arbitrar
și nu pot constitui o bază legală pentru discriminare.
Domnule Președinte Roosevelt,
sunt Negresă și fac parte din populația cea mai oprimată.
Vă puteți imagina, chiar și pentru o clipă, revolta
care v-ar cuprinde dacă ați conștientiza că dvs., o ființă umană,
ați fi considerat diferit de celelalte ființe umane?
Când Pauli a trimis aceste scrisori furioase către Casa Albă,
Eleanor a vrut să înțeleagă ce o stârnea pe această tânără.
19 DECEMBRIE 1938
Am tot corespondat cu doamna Roosevelt,
luând-o la întrebări de când cu incidentul de la Universitatea Carolina de Nord.
Faptul că era Prima Doamnă a țării
nu mi-a inspirat atâta respect încât să mă îmblânzesc.
Din cauza asta prietenia noastră a fost minunată.
Pauli și-a dus prietenii și rudele să ia prânzul
în apartamentul lui Eleanor din New York.
Eleanor a devenit un surogat de mamă.
Între Pauli și Eleanor era o discrepanță uriașă
privitoare la origini și statut social.
Dar aveau multe în comun.
De mici au rămas orfane,
crescute de rude mai vârstnice.
Amândouă citeau pe rupte și adorau să scrie.
Câinii le aduceau o bucurie nemăsurată.
N-a fost o relație romantică.
A devenit o prietenie adevărată
în care discuțiile depășeau sfera politicii.
Cred că eram oarecum spirite înrudite, dacă pot îndrăzni să spun asta.
Nu mi-a fost greu să comunic cu ea.
Una dintre cele mai deosebite prietene ale mele e o avocată fermecătoare,
Pauli Murray, care-și susține cu multă pasiune cauzele,
dar de care sunt foarte atașată.
Eleanor Roosevelt Eseu, revista Ebony
Putea resimți o compasiune profundă.
Dar n-avea cum să simtă insuportabila povară a rasismului
care pe noi ne făcea să țipăm.
UNII DIN CEI MAI BUNI PRIETENI AI MEI SUNT NEGROTEI - DE ELEANOR ROOSEVELT
Puțini au fost surprinși de izbucnirea revoltelor din Detroit,
căci tensiunile rasiale care le-au cauzat
se acumulaseră constant de-a lungul războiului.
GĂȘTI DE ALBI CAUTĂ NEGROTEI ÎN TROLEIBUZE ÎN REVOLTELE DIN DETROIT
POLIȚIA DIN DETROIT SE ALĂTURĂ GĂȘTILOR 16 CRIME
JUSTIȚIA „OARBĂ” VEDE NUMAI PERSOANE DE CULOARE
Președintele Roosevelt tăcea într-un mod ciudat.
Afirmațiile lui au apărut o lună mai târziu.
„Izbucnirile recente de violență
„pun în pericol unitatea națiunii noastre și-i liniștesc pe inamici.
„Sunt sigur că toți americanii autentici regretă aceste lucruri.” Citat încheiat.
Mi s-a părut un discurs atât de voalat încât imediat am început
să scriu un poem mânios.
„Cu ce te-ai ales, negrule
„După ce te-au bătut în șanț, Ți-au zburat dinții
„Ți-au spart țeasta cu bâtele lor
„Și ți-au zdrobit stomacul?
„Cu ce te-ai ales după ce-ai strigat la omul din vârf?
„Ce ți-a zis omul din vârf, negrule?
„Domnul Roosevelt regretă.”
După ce ani întregi m-am chinuit să câștig o pâine,
Lloyd K. Garrison, pe care-l întâlnisem la Howard,
m-a sunat să-mi dea vestea uluitoare că firma lui,
Paul, Weiss, Rifkind, Wharton & Garrison, avea nevoie de ajutor suplimentar
la departamentul de litigii.
Slujba i-a adus lui Murray un venit cu mult mai mare
decât câștigase vreodată în viața ei.
Norocul ăsta uimitor m-a umplut de teamă.
De-acum eram o femeie de vârstă mijlocie
care relua o carieră extrem de competitivă
ca una dintre cele trei femei din firmă și singurul Negrotei din 65 de avocați.
Problema mea cea mai persistentă din anii aceia
a fost singurătatea femeii de carieră.
Din fericire, Irene Barlow, directoarea biroului de resurse umane,
împărțea o soartă similară într-un domeniu masculin.
Renee afișa o atitudine de încredere calmă în sine.
Chipul ei puternic, atrăgător, cu ochi albastru-verzui,
emana generozitate și bunătate.
Renee m-a invitat la prânz din curtoazie față de o angajată nouă.
Conversația noastră a fost ezitantă și formală.
Dar descoperirea că amândouă aparțineam Bisericii Episcopaliene
a fost începutul unei legături spirituale,
iar, în pauzele de prânz, mergeam împreună la slujba de miercuri
de la Biserica Sf. Bartolomeu de pe Park Avenue.
Renee a luat-o pe Pauli sub aripa ei...
MARY NORRIS PRIETENĂ
... ca s-o ajute și să-i zică: „Nu purta asta! Fă așa, te rog!”
Au devenit prietene foarte apropiate.
Deși eu și Renee aveam firi foarte diferite,
armonia din prietenia noastră era un izvor de bucurie pură.
Ne îndreptam una spre cealaltă pentru sprijin reciproc.
În după-amiaza zilei de 4 mai,
trupul lui Mack Charles Parker a fost găsit plutind
pe râul Pearl, lângă Poplarville.
Parker fusese scos din arest de un grup de bărbați mascați.
Își așteptase procesul pentru violarea unui femei albe.
BANDA DE LINȘAJ PRINDE UN NEGRU DIN MISSISSIPPI
SUSPECT DE VIOL LUAT DIN AREST PRESUPUS MORT - FBI INTERVINE
Un linșaj în 1959
părea întruchiparea barbariei din societatea americană.
S-a întâmplat după violențele din Little Rock,
cauzate de clasele mixte de la Liceul Central.
În Sud aveau loc violențe peste violențe,
iar moartea lui Mack Parker părea să fie punctul culminant.
Am scris asta cu ocazia linșării lui Mack C. Parker.
Sunt episcopaliană și am folosit deliberat această rugăciune.
Luminează întunericul nostru, te implorăm, Doamne!
Învață-ne să nu ne mai temem de dulăii care schelălăie în depărtate,
de pașii care se apropie de ușă,
de țeava puștii ivite la fereastră.
Apără-ne de toate pericolele și relele acestei nopți.
Toată lumea are un punct de colaps.
Al meu a fost atins odată cu Mack Parker.
Îmi ajunsese.
Am simțit că trebuie să plec din SUA.
Pauli a renunțat la postul său impresionant de la firma Paul Weiss
ca să se înscrie și să fie acceptată ca profesoară de drept
la nou-creata Facultate de Drept din Ghana, Africa.
DISTRUGEȚI COLONIALISMUL
A preda dreptul într-o țară din Africa de Vest
care-și dobândise independența cu doi ani înainte
mi-a permis să-mi satisfac curiozitatea persistentă
despre elementul african din moștenirea mea genetică.
Am stat în Africa 18 luni.
Am studiat locul așa cum am studiat dreptul în anii de facultate.
Pauli s-a aflat acolo în timpul mișcărilor de independență.
Era extraordinar, dar și problematic.
Curând am înțeles
că președintele Ghanei avea instincte dictatoriale
și suprima libertatea de exprimare.
Eu eram devotată respectării drepturilor omului
fie că eram în Carolina de Nord, fie că eram în Accra, Ghana.
Guvernul era preocupat de ceea ce Pauli le preda studenților
despre Constituția Americii,
independență și democrație.
În ziua sosirii mele, am găsit
șase ofițeri în uniforme ai Direcției de Investigații Criminale
care stăteau în clasa mea.
Am simțit că-mi va fi imposibil să rămân mult timp în această țară.
Perioada petrecută în Africa n-a făcut decât să-mi confirme
că eram creația Lumii Noi.
Mă simțeam pe deplin americană.
Negrii americani au fost aici de la începuturi.
Sângele, sudoarea, lacrimile noastre
și amintirile noastre sunt zidite în trupul țării.
Eram convinsă că soarta noastră se împlinea în SUA.
Și m-am întors cu o bursă doctorală la Yale.
Eram foarte interesați de Pauli Murray.
Era o femeie mai în vârstă care putea să ne fie mamă.
CEREM DREPTURI EGALE ACUM!
Majoritatea studenților negri făceau parte din Mișcarea Pentru Drepturi Civile.
Nu cred că știam, când ea a venit la Yale,
că Pauli fusese implicată în protestele din Washington.
Din punctul nostru de vedere,
noi începuserăm revolta cu protestele pașnice din anii 1960.
Nu știam nimic despre afro-americanii curajoși
ale căror acțiuni sunt deseori uitate de istorie.
Pauli Murray avea o gândire atât de înaintată pentru epoca ei
încât în fiecare zi descoperea probleme noi.
Toată țara e îngrijorată din această cauză.
Când Murray era la Yale,
John F. Kennedy a înființat Comisia pentru Statutul Femeii.
La conducerea comisiei era Eleanor Roosevelt.
Vreau să văd femeile întrebuințându-și la maximum abilitățile.
Eleanor a avut grijă ca Pauli să fie numită în grupul de cercetare
care studia drepturile civile și politice ale femeii.
ARATĂ-I CĂ LUMEA-I A BĂRBAȚILOR
ADICĂ POATE FI DESCHISĂ ȘI DE-O FEMEIE?
Dacă îndepărtezi toate aparențele,
vezi că, de fapt, oprimarea înseamnă lipsa de respect față de persoana cuiva.
Toate femeile înțeleg ce înseamnă
aprecierea redusă a demnității și valorii personale
din cauza apartenenței de gen.
Care a fost rolul dvs. în conceperea Organizației Naționale a Femeilor?
Am fost una dintre fondatoare.
Pauli s-a întâlnit cu Betty Friedan.
Betty, Pauli și vreo 30 de alte femei au decis
că era important să existe o nouă organizație.
În timpul gustării, Betty a scos un șervețel de hârtie
și a început să scrie că înființam organizația...
... ca femeile să ajungă de-acum în centrul vieții din America.
Au semnat 28 de femei.
Și așa a apărut Organizația Națională a Femeilor
sau, pe scurt, NOW.
Pauli încerca să redacteze o strategie nouă
care să ducă la un progres în privința drepturilor femeilor.
Și a reușit.
NOI, POPORUL
ARTICOLUL XIV
Niciun stat nu va adopta sau aplica legi
prin care o persoană să fie lipsită de protecție legală.
Amendamentul 14 deschisese calea
către combaterea discriminării pe criterii rasiale.
Așa că Pauli Murray a susținut faptul
că Amendamentul 14 ar putea fi folosit
și pentru apărarea drepturilor femeilor.
Ideea era radicală.
Pentru noi, care trăiam în timpurile Mișcării pentru Drepturi Civile,
părea ceva bizar. Și, vă rog, să înțelegi contextul.
Prioritatea absolută,
în mintea afro-americanilor,
era discriminarea aplicată persoanelor de culoare.
Mă întreb și eu: „Eleanor, de ce nu erai feministă pe atunci?”
Dar nimeni nu era feministă atunci, exceptând-o pe Pauli Murray.
Drepturile femeilor sunt parte a drepturilor omului.
Există un climat favorabil reluării luptei juridice împotriva discriminării de gen.
JANE CROW ȘI LEGEA DE PAULI MURRAY ȘI MARY EASTWOOD
CU ȘASE ANI ÎNAINTE PRIMULUI CAZ SUSȚINUT DE RUTH BADER GINSBURG LA CURTEA SUPREMĂ
PENTRU EGALITATE DE GEN
La mijlocul anilor '60, Pauli făcea parte din conducerea ACLU.
Uniunea Americană pentru Libertăți Civile, ACLU, a dat în judecată
o suburbie din St. Louis
ca să accepte clădirea de locuințe sociale pentru etnii diferite.
SEGREGAREA E MORALMENTE GREȘITĂ
ACLU lucra deja la cazuri referitoare la drepturi civile.
PROTESTĂM CONTRA SEGREGĂRII ȘCOLARE
Dar în privința femeilor, se purtau ca orice altă instituție
de pe vremea aceea.
Femeile nu era bine reprezentate în forul de conducere.
Pauli tot insista pentru un progres.
A redactat o scrisoare unde susținea
că Ruth Bader Ginsburg trebuia să facă parte din conducere.
Pauli era bătăioasă.
Pauli avea idei clare,
cu care oamenii nu era de acord uneori.
Pauli a îndemnat ACLU să preia
spețe referitoare la gen.
Întotdeauna cei care îndură
cele mai multe forme de discriminare...
... sunt și cei care știu cum să creeze soluții. Așa era și Pauli.
Într-unul din cazurile ACLU, din Sud,
negrilor le era interzis să fie jurați.
Argumentul lui Murray a fost:
dacă susținem dreptul bărbaților negri de a fi jurați,
să susținem și dreptul femeilor.
Este o încălcare a drepturilor lor la protecție egală,
adică o încălcare a Amendamentului 14.
Tribunalul Teritorial din Alabama dă câștig de cauză ACLU.
„Reglementarea care le interzice femeilor dreptul de a fi jurați
„încalcă Amendamentul 14.”
Instanța a fost de acord cu noi folosind chiar limbajul nostru.
După atâtea pierderi și eșecuri suferite de-a lungul vieții,
victoria aceasta a fost cea mai dulce.
Reușita ei a devenit foarte importantă.
Atât de importantă încât, atunci când Ruth Bader Ginsburg
a fost chemată să susțină alt caz în fața Curții Supreme,
Reed vs. Reed,
a folosit munca lui Pauli și i-a recunoscut-o.
Judecătoarea Ginsburg s-a bazat pe cercetările făcute de Pauli.
Nu inventam ceva nou.
Spuneam aceleași lucruri spuse de Pauli în anii anteriori,
pe vremea când societatea nu era pregătită să asculte.
Deseori spun c-am ajuns să-mi văd cauzele pierdute regăsite.
VREM EGALITATE
Pășește maiestuos ca prima femeie
ELIBERAREA FEMEILOR
JUDECAȚI FEMEILE CA OAMENI, NU CA SOȚII
Stelele sunt călăuzele tale Iar pământul, moștenirea ta
ABROGAȚI ACUM LEGILE CONTRA AVORTULUI
ORGANIZAȚIA NAȚIONALĂ A FEMEILOR
Nu stinge pentru nimeni Focul din sufletul tău
Cred că trăim într-o epocă de schimbări radicale.
Eu n-am avut responsabilitatea suplimentară
de a avea grijă de soț, cămin și copii.
Pentru mine, importantă a fost păstrarea intimității.
Trebuie să înțelegeți că Pauli era un om precaut,
o persoană foarte discretă.
Știați ceva despre viața personală a lui Pauli din vremea aceea?
Nu știam absolut nimic.
Pauli și Renee erau foarte apropiate.
N-au locuit niciodată împreună,
dar Renee Barlow a fost iubirea vieții pentru Pauli Murray.
O dată în viață ființa ne e atinsă
de un suflet unic, într-atât de creativ și iubitor
încât îți preschimbă întreaga viață după ce l-ai întâlnit.
Dragă Pauli,
Sunt în dormitor și ascult Simfonia a patra de Brahms.
O să încep și rebusul din New York Times.
Îmi doresc să fii cu mine.
Dragă Păturico,
Da, și eu de-abia aștept să stăm mai mult împreună.
Dragă Charlie Brown,
Am mai multe de spus, dar le păstrez până când ne vom vedea.
Dragă Linus,
Aștept cu nerăbdare seara de vineri.
Se întâlneau în hoteluri
și-apoi își făceau griji pentru banii pe care i-au cheltuit.
Dar erau ca un cuplu căsătorit atunci când se sprijineau reciproc.
Mă bucur că mama ta a avut ocazia să respire aer curat.
Te pup cu drag, Pauli
Să fii curajoasă!
Ai tot ce-ți trebuie și ceva în plus! Cu multă dragoste! 007
Cu multă dragoste, 007
CU MULTĂ DRAGOSTE, 007
Timp de mulți ani, Renee a fost stânca lui Murray
și asta i-a permis să realizeze
mult mai mult decât realizase înainte.
ÎN DIRECT PROBE
Ascultați postul public de radio WGBH FM din Boston.
Invitata din seara aceasta este Pauli Murray, doctor în drept,
avocată și lideră a Mișcării pentru Drepturi Civile.
Iar acum a devenit și poetă.
Aș vrea să răstorn ce-ai zis.
Sunt poetă devenită avocată mai degrabă decât avocată devenită poetă.
Acum cred că-i momentul potrivit ca să citești din volumul Dark Testament.
„Eram un sclav Negrotei care urmărea Steaua Nordului
„Eram un imigrant înghesuit în burta vaporului
„Și visam mereu același vis.
„Visam mereu la libertate.”
ASASINAREA LUI MARTIN LUTHER KING LA HOTELUL MEMPHIS
Martin Luther King a reprezentat
posibilitatea reconcilierii dintre oameni.
În ultimii ani, dr. King a fost tamponul
dintre comunitatea negrilor și cea a albilor.
Am senzația că, pentru supraviețuirea acestei țări,
trebuie să trăim împreună în armonie.
Trebuie să ne susținem în continuare toate cerințele.
Studenții negri începuseră să ocupe campusurile din toată țara
cerând studii africane.
Universitatea Brandeis a invitat-o pe Pauli Murray ca profesoară
ca și cum ar fi zis: „Vedeți? Suntem pro incluziune.”
Mă plimbam prin campus
când am văzut o femeie mărunțică de culoare...
ERNEST R. MYERS FOST STUDENT LA BRANDEIS
... și-am întrebat pe cineva cine era.
Mi-a zis că e profesoara Murray.
Și-atunci am știut că vreau să-i urmez cursul.
Am venit la Brandeis ca parte din programul Anului de Tranziție
și eram foarte săraci.
Proveneam din familii care n-aveau cărți pe rafturile de pe perete.
Am conceput un curs de studii juridice pentru nivelul de licență.
Amendamentele 14 și 15 au potențialul să satisfacă cerințele Negroteilor.
Desfășurarea prezentă a istoriei a dus și la efecte neașteptate.
Era energică, să știți.
Și cuvântul „negrotei” tot apărea
Mi se părea că Negroteii...
Și auzeai mormăituri din partea micului grup de culoare.
Vorbea despre schimbările sociale,
lege și istoria legilor.
„O să ajungem cu siguranță și la Negrotei.”
Când s-a dus la Brandeis, Pauli era sclipitoare, intelectual vorbind,
dar avea tipicurile ei.
JUDECĂTOARE PENSIONATĂ
Credea că trebuie să ne denumim mereu „Negrotei”.
„Negrotei”, cu literă mare la început.
În Sud, cuvântul era scris mereu cu litera mică „n”.
Am fost imediat atrasă de varianta cu literă mare,
care părea să ofere demnitate identității mele.
Rămâne cuvântul meu preferat pentru denumirea oamenilor de culoare
și mă deranjează varianta „negru”, scris cu literă mică.
Negrul e frumos!
Libertate pentru Huey!
Eliberați-l pe luptătorul nostru!
Libertate pentru Huey!
Negrul e frumos!
Libertate pentru Huey!
Imaginați-vă cum era pe-atunci: Mișcarea pentru drepturi civile,
Mișcarea Forța Negrilor
și doamna asta minionă, profesoară la Brandeis,
care vorbea despre Negrotei.
Am luptat pentru desegregarea căminelor și a restaurantelor în anii '40.
Noua specie care a apărut în anii '60
cere cămine separate
de parcă vrea să elimine generația anterioară.
Asta-i greu de înghițit.
În ianuarie, studenții negri de la Brandeis au ocupat o clădire
și-au cerut un program de studii africane.
Studenții negri au ocupat una dintre clădiri,
iar acolo se afla și biroul meu.
BRANDEIS ARE NEVOIE DE PROFESORI NEGRI
Pauli credea că studenții nu sunt sincronizați
cu realitatea și cu istoria.
Ei o credeau pe ea desincronizată.
Și s-au distanțat de ea.
A vorbit Pauli vreodată despre asta?
Cred c-a suferit.
Se vedea asta.
Pauli nu putea pricepe.
Cu tot spiritul ei tineresc de opoziție,
se chinuia să înțeleagă gândirea tinerilor.
Dacă ea se mâniase cu 30 de ani în urmă și problemele erau aceleași,
era firesc ca furia să crească 30 de ani mai târziu.
NEGRII ÎL SUSȚIN PE MALCOM X
Studenții negri, care voiau să fie ca Panterele Negre,
o considerau servilă
doar fiindcă nu era de acord cu ocupările
și nu-i plăcea cuvântul „negru”.
Dar, dacă doar asta știau despre ea, ratau esențialul.
Pentru toți tinerii negri din campus
și pentru toate femeile din campus,
ea constituia istoria vie.
Ne-am dus chiar la ea acasă și ne-a deschis ușa...
Fiecare perete din casa ei era acoperit de cărți,
de sus până jos erau numai cărți.
Pentru mine, ăsta era Raiul.
Și cred că prima întrebare pusă de mine a fost: „Le-ați citit pe toate?”
A zis: „Da, pe cele pe care nu le-am citit nu le-am pus încă pe raft.”
Am crezut în ea fiindcă în școală avusesem parte
de oameni care te înjoseau dacă nu știai ceva.
Ea mereu ne-a respectat ca ființe umane.
Mi-amintesc că mă simțeam special.
Își ținea țigara Camel în colțul buzelor.
- Mai ții minte? - Da.
Își scotea țigara...
De parcă zicea: „Trebuie să înveți și tu ceva, Negroteiule!”
Murray avea 60 de ani și era îngrijorată
că nu va avea destui bani la bătrânețe,
așa că a cerut să i se acorde titularizarea.
Scrisoare către comisia de titularizare:
Vreau toate drepturile, privilegiile și statutul inerente titularizării.
Scrisoare din partea comisiei de titularizare:
S-a obiectat că lucrărilor publicate de doamna Murray le lipsește viziunea,
strălucirea și capacitatea de conceptualizare.
„Îi lipsește strălucirea. Nu îndeplinește standardele.”
Pauli a fost respinsă.
O absurditate completă.
Deci, lupta continua.
De la pauli murray:
Cred că membrii comisiei nu par să știe
că există și alte standarde capabile de putere conceptuală
dincolo de „Turnul de Fildeș”.
Pauli a zis: „Contribuțiile mele au fost în domeniul dreptului.
„Multe din ideile considerate acum elementare
„erau radicale când eu le-am propus prima oară.”
Pauli a conceptualizat mare parte...
din arhitectura juridică folosită pentru combaterea discriminării.
Nu putem înțelege schimbările legale în sprijinul dreptății
fără să înțelegem contribuția lui Pauli.
Nimic nu-mi doresc mai mult
decât Egalitatea.
Și, într-un final, rectorul Universității i-a acordat lui Pauli titularizarea.
O să încerc să termin cartea adăugând încă un capitol.
Și este cel mai dificil capitol,
fiindcă se referă la una din cele mai bune prietene.
Renee avea grijă de casă.
Renee a catalogat toate cărțile.
Îngrijea câinele.
Avea grijă de agendele lui Pauli Murray.
Știți, dacă ea nu găsea ceva, întreba:
„Renee, știi tu unde este?” Lucruri de genul ăsta.
Majoritatea nu știau că Pauli era gay
și noi am păstrat discreția.
Cum ați aflat? Pauli vorbea despre asta?
Nu. Nu știu cum să explic,
dar, dacă ești în preajma cuiva
- ... suficient de mult... - Așa e.
... te cam prinzi.
Pur și simplu știi.
Pauli vorbea despre Renee?
Vorbea de Renee ca despre o prietenă.
- Asta ne spunea. - Era o „prietenă”.
Renee s-a îmbolnăvit.
I-a revenit cancerul de sân.
A urmat o serie de tratamente fără succes
și a murit în 1973.
Cei care îndură durerea și moartea cauzate de cancer...
par ei înșiși niște răni deschise.
Celor care au iubit-o pe Irene Barlow:
Iertați-mă dacă am vorbit prea aspru
după ce-am primit vestea tristă a morții ei.
Voi ați pierdut o prietenă.
Eu mi-am pierdut partenera din umbră.
Urlam în agonia mea,
certându-mă cu Dumnezeu.
Moartea lui Renee mi-a schimbat viața.
Am simțit urgența de a-mi încheia misiunea pe pământ
în zilele care mi-au rămas.
Mi se părea, privindu-mi retrospectiv viața,
că toate chestiunile legate de drepturile omului
în care mă implicasem erau probleme morale și spirituale.
Și-am înțeles că dreptul, profesia căreia îi dedicasem toată viața,
nu ne putea oferi vreo soluție.
Și m-am întrebat: „Ce vrei să faci cu timpul care ți-a rămas?”
Am fost îndrumată către preoție
sau către slujirea bisericii.
Brusc, îmi spune că se face preot episcopalian.
Am rămas blocată.
Pauli avea o credință profundă.
Recunosc că nu înțeleg acest aspect al ei, dar așa era.
Nimeni nu înțelegea ce-avea de gând.
„O să-ți lași serviciul și unde o să te duci patru ani?
„La seminar? Ai înnebunit?”
Azi, în vechea Capelă a Crucii,
în fața altarului unde bunica sa a fost botezată, sclavă fiind,
Sfânta Împărtășanie va fi oferită pentru prima dată
de către Reverendul Pauli Murray, doctor în drept.
Când Pauli a absolvit Facultatea de Teologie,
grație eforturilor lui Pauli și ale multor altor femei,
Biserica Episcopaliană a decis să hirotonisească și femei.
Pauli Murray a fost prima femeie de culoare hirotonisită
de către Biserica Episcopaliană.
Sfânta Evanghelie după Luca a Domnului nostru Iisus Hristos.
Mărit fie Hristos!
Pacea Domnului să fie cu voi!
Și cu voi.
- Ai reușit. - Pauli, îți mulțumesc.
Ce am încercat să transmit
pe când ofeream cuminecătura,
era dragostea pentru fiecare individ.
Cred că împăcarea are loc când oamenii bâjbâie,
căutându-se unii pe alții.
Nu era vorba de mine ca individ.
Ci de acel moment istoric
când eu reprezentam trecutul încărcat
de suferință, de conflicte
și-mi întindeam mâna, în mod simbolic,
către cei din spate, iar ei răspundeau la fel.
Când eram mică, nu era o bună ascultătoare.
Era vorbăreață.
După seminar, a devenit o ascultătoare.
Pe cât de pasionată fusese în bătăliile ei
și în strădaniile ei de-a schimba lumea,
pe atât de plină de compasiune era
când îi îndruma pe oamenii din biserică.
Afirm în continuarea că...
uneltele profesorilor, ale avocaților
și ale preoților sunt aceleași:
cuvintele, comunicarea și scrisul.
Scrisese proză scurtă.
Scrisese Proud Shoes, o istorie a familiei ei.
Ea și James Baldwin au fost primii autori afro-americani
invitați în prestigioasa colonie MacDowell.
La începutul anilor 1980,
tocmai terminase ceea ce ea numea „mult temuta autobiografie”.
De asemenea, apăruseră semnele cancerului pancreatic.
De ce vă temeți cel mai mult? În general, vorbind.
De ce mă tem cel mai mult?
Probabil c-o să mor înainte de a termina ce-am...
Ce doresc să termin.
Era important pentru ea să-și spună povestea așa cum dorea.
Știam că lucra la altă carte, una de memorii,
și știam că era o cursă contra-cronometru.
Parcă zicea: „Hai s-o termin odată!”
Am încercat să descriu viața Negroteilor
într-un mod care arată că viața noastră a semănat cu cea a celorlalți americani
și că, în ciuda greutăților și a obstacolelor,
au fost și scântei de bucurie și umor.
Mă apropii de finalul manuscrisului.
Pagina 504.
Dacă au existat momente de disperare profundă,
a existat și conștiința permanentă că, pe drumul către dobândirea demnității,
facem parte dintr-o mișcare continuă prin timp și istorie,
conectată la o forță morală superioară din univers.
Pauli Murray a murit în 1985, la 74 de ani.
Autobiografia lui Pauli, Song In A Weary Throat,
a fost publicată la puțin timp după aceea.
Pauli ne-a dat o moștenire.
De ce s-o lăsăm să lâncezească?
Trăim la propriu într-o lume cu o arhitectură creată de Pauli Murray.
În 2016, casa unde a copilărit Pauli
a devenit monument istoric național.
Unii cărturari susțin acum că nu se poate preda istoria Americii
fără să predai ce-a făcut Pauli Murray.
În 2020, plecând de la lucrările lui Pauli,
ACLU a obținut la Curtea Supremă
interzicerea discriminării persoanelor lesbiene, gay și transsexuale.
Când pregăteam susținerea cazului la Curtea Supremă
pentru a ne asigura că persoanele LGBTQ sunt protejate
conform legilor federale ce interzic discriminarea pe criterii de gen,
a fost imposibil să ne teoretizăm ideile fără Pauli.
Poate că Pauli nu și-a dat seama
că va oferi alinare
multor persoane queer, transsexuale și care nu conformează normelor de gen.
Câteva generații mai târziu, a devenit un simbol pentru aceștia.
În 2017,
Universitatea Yale a denumit un colegiu în onoarea lui Pauli.
COLEGIUL PAULI MURRAY
Primul colegiu de la Yale ce-a primit numele unei persoane de culoare
recunoscută, de asemenea, ca membră a comunității LGBTQ+.
Azi, ne aflăm în Colegiul Pauli Murray.
În trecut, Pauli n-ar fi putut nici să viseze la așa ceva.
Dacă Pauli ar fi putut să-și exprime pe deplin identitatea,
cred că asta ar fi îmbogățit contribuțiile deja aduse de Pauli
în drept, religie, proză sau poezie.
Oare ce miracole s-ar fi întâmplat?
Dacă studiezi trecutul, trebuie să renunți la ideea
că oamenii care sunt admirați și celebri
sunt aceeași cu oamenii care merită să fie celebri și admirați.
Soarta lui Pauli nu s-a împlinit încă.
Poate nu se va împlini niciodată pe deplin.
Trebuie să clădim o lume unde asta e posibil.
„Dați-mi un cântec plin de speranță și o lume unde-l pot cânta.
„Dați-mi un cântec plin de bunătate și o țară unde-o pot simți.
„Un cântec plin de speranță și iubire ca să-l audă inima unei fete de culoare.”
Pauli Murray
Subtitrarea: Christine Bleotu
Redactor Cristian Brînză