Myndighederne undrer sig over de mange savnede personer den seneste måned.
Man ved ikke, om det har forbindelse til lysfænomenerne på himlen -
- som ses her, men man opfordrer folk til at blive hjemme om aftenen.
Vandrere er forsvundet, og nogle er ikke kommet hjem efter arbejde.
De efterladte biler, man har fundet i vejkryds, forbindes endnu ikke -
- til disse hændelser, men mange mener, at der er en sammenhæng.
Myndighederne har organiseret eftersøgninger for at finde spor om -
- hvad der kan være sket. Borgerne i nærheden bør være vagtsomme -
- og rapportere al usædvanlig adfærd.
Der er gået to dage, siden vandreren Matt Pruitt forsvandt.
Venner siger, at han var en erfaren eventyrer, og myndighederne tror -
- at han kan være faret vild og stadig er derude.
Men en vandrer, jeg har talt med, tror, der er tale om en forbrydelse.
Jeg tror det ikke kun. Jeg så det selv. Han er ikke faret vild.
Den tingest tog ham. Fartøjet på himlen.
- Tak. Myndighederne tager sikkert... - Du tror mig ikke, men jeg så det.
Jeg så det! Den er derude.
Jeg sagde det jo! Den der tog Matt!
- Hvad laver den? - Den, den... Løb!
Følgende materiale er fortroligt og tilhører den amerikanske stat.
Hej, alle sammen! Vi er bag kulisserne i robot-afdelingen -
- og vi skal samle noget grej sammen til en campingtur i weekenden.
Jeg ved, hvad I tænker. Hvad har robotter og camping tilfælles?
Som nogle af jer ved, så har Chloe, Luke og jeg arbejdet med noget specielt.
- Hej, der er Chloe! Sig hej, Chloe. - Er du stadig i gang?
- Fortæl, hvad du arbejder med. - Jeg programmerer en kode...
...til sekvenseringscyklen.
- Gjorde du ikke det for to dage siden? - Det tog længere tid, end jeg troede.
Bare sig noget til kameraet. Vi skal have en god præsentation, okay?
Ja.
- Hej, det her er Chloe! Sig hej. - Hej!
De har arbejdet døgnet rundt for at få det til at fungere. Ikke, Luke?
Jo, det stemmer.
- Er I spændte? - Ja, faktisk.
En del af teamet tager det tunge slæb. Parat?
Chloe og jeg løfter også tunge ting.
- Har du fat? - Ja, har du?
- Vær forsigtige. - Ja. Husker I, hvad der skete sidst?
- Pas på hjørnet. Hjørnet. - Vi er der næsten.
En, to, tre.
- Den bliver stadig tungere. - Ja.
- Noget andet nyt til kameraet? - Ja, nyt... Vi har...
...fikset hans led, så han bevæger sig meget smidigere nu.
Og vægten er fordelt mere jævnt.
- Jeg håber, det lykkes denne gang. - Ja.
Og! Professor Haley! Hvis du ser det her, må du ikke blive vred.
Vi har lånt nogle ting fra afdelingen, men du får dem tilbage.
- Det lover vi! - Kryds fingre for os. Hej.
- Professor Haley er i telefonen. - Vi slutter for i dag.
Hallo!
Hvad laver jeg her? Hvor er Helen og Chloe?
Sig nu, hvad jeg skal her!
Sid ned, vi begynder om lidt.
- Jeg beklager, okay? - Her er vi og skal nu tanke...
- ...fordi Luke ikke tjekkede ruten. - Jeg havde for meget om ørerne.
- Hvad tror du, vi har lavet? - Det var en fejltagelse.
- Nu er vi her. - Vi skynder os.
Skal man vente eller tanke selv?
- Jeg ser ingen kortbetaling. - Hallo?
- Skal vi hente dem? - Er de overhovedet i brug?
- Den ser gammel ud. - Så I døren?
Det var måske bare vinden.
Meget vintage.
Helen, bliv i bilen. Jeg ser efter.
- Er der nogen derinde? - Vent lidt.
Er du sikker?
Hallo?
Hvor er de henne?
- Jeg har ikke set nogen biler for nylig. - Ja, det er lidt uhyggeligt.
- Jeg ved snart ikke. - Som en spøgelsesby.
Så må vi vel tanke på tilbagevejen. Vi klarer os sikkert.
- Sikkert? - Hvad ser du på?
- Kan du se noget? - Hvad? En præriehund?
- Hvad ser du? - Det ved jeg ikke.
Sæt dig ind i bilen igen. Vi klarer os.
Kors... Okay...
- Klarer vi det? - Ja.
Vi klarer det på vejen tilbage.
- Chloe, så du det? - Nej. Han sagde, han så noget.
Det her er spændende. Lad os starte på det, vi begyndte på.
Et sjovt, lille eventyr i spøgelsesbyen.
- Okay, vi optager. - Godt.
- Lad mig se. For stramt? Sådan? - Ja.
- Hvordan føles det? - Fint.
Vi skal filme hver eneste vinkel, hvis nogen skulle være skeptisk.
- Det er ikke magi. - Giv os øjne.
Godt. Vi er online.
- Vi kører. Chloe? - Her.
- Luke? - Her.
Mig. Jeg er her, og begge kameraer kører.
Hej, det er den 13. oktober, og jeg hedder Helen Martin.
Med mig har jeg mine kolleger, Luke Sullivan og Chloe Coyle.
Følgende vlog skal dokumentere "Project Hornet".
Det, mit team vil vise for første gang på kameraer, er ni måneder -
- af vores blod, sved og hårde arbejde for at lave det, I snart får at se.
Lad mig præsentere Hornet.
Godt. Op.
Hornet blev bygget til at være en krisesituations-assistancerobot.
Men det triste akronym gjorde, at vi i stedet kalder ham "Hornet".
Se farven. Det var ikke bevidst, det lover jeg. Han skulle skille sig ud.
- Sig hej, Hornet. - Hej.
Vi anvender disse vlogger som Hornets betatest.
Vi valgte stedet for at få ro, og det følgende døgn vil vi være her -
- med Hornet... og skabe historie.
- Han ser skarp ud, meget skarp. - Ikke dårligt, Chloe.
- Vi er et team. - Du var også ret god, Luke.
- Han har ikke lavet noget endnu, så... - Ja, hvad venter vi på?
Jeg vil gerne vide, om mine venner har det godt.
Mr... Luke Sullivan?
Vi tror, at du og dine kolleger har overværet noget utroligt.
Det kan man godt sige... men jeg siger intet, før jeg ved, hvor mine venner er.
Mr Sullivan, vi frygter, at du og dine venner...
...kan udgøre en trussel mod nationens sikkerhed.
På hvilken måde? Laver du sjov? Nej, det er udelukket!
Jeg siger ikke en skid, før jeg har set mine venner.
Hvor er Helen og Chloe?
Jeg siger ikke et ord til, før jeg har talt med dem.
Det begyndte med et eksperiment. Jeg og mine venner byggede en robot.
En fuldt fungerende assistentrobot, som vi afprøvede udendørs for første gang.
- Er du klar? - Ja, lige om lidt.
- Chloe, må jeg få en bar? - Kan du ikke komme herover?
Okay. Nu ser vi, hvad du ser, makker.
- Parat? - Bekræftet.
Se.
- Nogen er vist oppe at køre. - Nu fik vi løsnet hans led.
Godt så. Han er parat.
Hornet? Indled redningsprotokol.
Kors, mand!
- Han er hurtig! - 80 kilometer i timen.
- Bare han ikke kommer til skade. - Nærmer sig GPS-position.
Slap nu af. Det er hans første dag. Pres ham ikke for hårdt.
Han er okay!
Men nu kan jeg ikke se ham længere. Han er uden for billedet.
- Hvad skal vi gøre? - Vi henter ham, skynd jer.
Skal vi smutte? Okay!
Han kommer for langt væk.
- Hornet! - Han morer sig vist.
Hornet! Stands!
- Okay, test 3, optagelse 1. - Hornet, nu! En falder ned fra træet.
Kom så, makker!
Hurtigt, hun falder ned!
- Nu kommer han. - Hurtigt, hun falder snart!
- Du godeste! - Sig nu, at I filmede det!
Jeg fik det!
Så I det her! Med lidt mere støtte og små ændringer kan Hornet flyve.
Godt klaret, alle sammen! Især dig, makker!
- Han greb hende i luften, utroligt! - Grænsesnittet er meget komplekst!
- Det her er AI! - Vent lidt.
- Vi byggede den! - Og den virker.
- Fare. - Ja, du opdagede faren og løste det.
- Nej, nogen er på vej hertil. - Men vi var jo tilstrækkeligt langt væk.
- Fare! - Det troede det. Hvor?
- Hornet, hvor? - Vi må hellere gemme ham.
- Træerne derovre. - Okay.
- Hornet, følg med mig. - Bekræftet.
Kom.
Ingen respekt for naturen.
Hvad laver han?
Hej.
- Er der noget... - Tilhører den jer?
- Ja, er det et problem, betjent? - Det her er et naturreservat.
- Hvad laver I egentlig her? - Vi...
Vi...
- Holder tissepause. Lang vandretur. - Han har verdens værste blære.
- Ja, det løber lige igennem mig. - I skal gå, nu.
Den værste blære. Som på en baby.
- Hornet! - I tre skal forlade området nu.
Forlade området? Vi camperer ikke, vi kom bare forbi.
- I skal gå jeres vej omgående. - Hornet, hvad laver du? Flyt dig.
Jeg er træt af jeres mangel på respekt for skoven. Det er ikke en legeplads...
- ...hvor I kan komme og tage stoffer - Sir, vi er ikke narkomaner.
Gør nu, som jeg siger.
- Graham! Graham, er du der? - Graham her.
Vi har en nødsituation i kvadrant 4. Kan du komme herover? Graham?
- Alle sammen! - Central!
Central!
- Jeg går nu. Og det gør I også. - Vi pakker sammen, og så går vi.
- Nej, I går nu. - Hvad så med vores ting?
Vi kan jo ikke efterlade ting her. Som ranger må du være enig.
Det var inden, I gjorde mig vred. I har overtrådt reglerne en gang.
Jeg får nogen til at rydde op her. I kan hente tingene senere.
- Vi kan pakke det hele sammen nu... - Nej.
Gør, som jeg siger, ellers anholder jeg jer.
Har du beføjelse til det? Lad mig se dit skilt. Godt...!
- Luke, nøglerne. Jeg kører. - Jeg kommer nu.
Tak. Jeg blev næsten færdig.
Jeg tager lige min jakke.
- Vi camperede ikke engang. - Det ved jeg godt.
- Nøglerne. - Han er næsten derovre.
- Han finder ham. - Ja.
- Vi finder på noget. - Vi lader, som om vi kører.
God historie. Nogle skoleelever bygger en robot og leger med den i skoven.
- Men jeg er skeptisk. - Sådan var det altså.
Så...
Mr Sullivan, du afsluttede high school med dårlige karakterer.
Skulle en som dig kunne bygge robotter på universitetet?
Jeg havde styr på mekanik.
Tja, at rode med biler er langt fra robotteknik. Sensorer, software...
- ...for ikke at tale om flyveevne. - Helen og Chloe tager sig af den del.
De programmerer, og jeg bygger. Jeg er prof, selv uden skolen.
- Men I fik den til at flyve. - Og?
Alt kan flyve, hvis man stabiliserer det. Droner flyver.
- I har sikkert også nogle. - Fascinerende.
- Hvad er dit problem. - Mit problem?
Hør, du kan forhøre mig og spørge om Hornet, men du er ligeglad.
Jeg siger ikke mere, før jeg ved, hvor mine venner er.
Hør... Du bestemmer ikke her.
- Din skæbne er i mine hænder. - Til helvede med det.
Ja, du er en færdig mand, mr Sullivan.
Du spiller barsk, men under overfladen er du kun et forskræmt, lille barn.
Jeg kender din type. Du er en klovn.
Du skal være stærk. Du foregiver at være det.
Du er oftest oprigtig, men under alt dit overmod er du kun et lille insekt.
Stop dit psykovås. Jeg får ondt i hovedet.
Jeg behøver ikke analysere dig, for jeg kender dig nemlig.
Du er den lokale klovn.
Fyren, der vil have pigen... men som ikke kan beskytte hende.
Hvad snakker du om?
- Ser du, hvor ukompliceret du er? - Taler du om Chloe? Er hun okay?
- Hvad taler du om? - Jeg kan slå dig ihjel.
En af os forlader måske ikke dette lokale, men det bliver nok ikke mig.
Okay... Jeg svarer på dine dumme spørgsmål, hvis jeg må se mine venner.
- Vi får se. - Hvad mere vil du vide?
Denne... robot. Hvordan fik I den finansieret?
Professoren fik pengene. Jeg tror, det var noget forskningsstøtte.
- Hvor meget kostede det at bygge den? - Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte ikke på pengene, jeg skaffede bare delene.
- Hvem stod for pengene? - Jeg ved det ikke. Helen, måske.
Jeg er bare en tekniknørd. Jeg bygger ting.
- Hvor længe tog det at bygge "Hornet"? - Nogle måneder.
Vi havde de fleste dele. Vi købte nogle og printede andre.
Det lyder som en kort udviklingstid for noget så kompliceret.
Det er det vel.
Og du syntes ikke, at det var mærkeligt?
- Hvordan mener du? - Du og dine venner byggede...
...en avanceret maskine for meget små midler.
- Syntes du ikke, at det var mærkeligt? - Hvad ved jeg?
Jeg er jo bare en dum klovn, ikke?
Luke, jeg tror ikke, at du fortæller alt.
Hvad skal jeg sige?
Tror du mig ikke?
- Fortæl, hvad der skete bagefter. - Efter rangeren?
- Ja, efter at rangeren dukkede op. - Jeg mener...
Vi satte os ind i bilen igen, og så blev det meget underligt.
Hvis du ikke troede mig før, vil du ikke tro mig nu.
Prøv.
Sig ikke, at jeg ikke advarede dig.
- Vi kan ikke bare efterlade vores ting. - Vi skal væk nu, eller blive anholdt.
Ja, vi risikerer at miste Hornet. Vi kan ikke vise ham frem endnu.
- Nogen kan beslaglægge ham. - Så vi efterlod en uvurderlig maskine...
- ...som kan gå i stykker i naturen. - Han er tre meter høj. Han klarer sig.
Vi lader, som om vi kører, og når der er klar bane, henter vi ham.
- Men hvad så med rangeren? - Han skulle jo noget andet.
- Helen! - Du godeste!
- Hvad? Hvorfor står han bare der? - Sir, det må du meget undskylde.
- Ramte du ham? Er du okay? - Står han med en økse?
- Gå ikke for tæt på. - Er du okay?
- Hallo! - Kan du høre os?
- Vær forsigtige. - Sir, kan du høre os?
- Er du faret vild? Brug for hjælp? - Han har en økse.
- Skal vi hjælpe dig? - Sæt dig jer i bilen.
- Helen, Luke. Sæt jer ind i bilen. - Helen, tilbage til bilen.
- Så du det? - Han stod der bare.
Der var noget sort, der løb ud af hans mund. Han så slet ikke på mig.
Jeg tror, at han er syg. Vi må hjælpe ham.
Nej, jeg tror ikke... Han reagerede ikke engang.
- Kors... Luke! - For helvede! Herregud!
Nu er det nok! Hvad vil du?
- Han stirrer bare på mig. - Sikke en joke!
- Hvad laver han? - Ja, hvad laver han?
Forsvind! Det er ikke morsomt!
- Han har en økse. - Helen, læg... Fandens!
- For fanden, der er flere! - For helvede da!
Hvad fanden er det der? Helen, film det der.
- Hvad sker der? - De stirrer bare på os!
- Han er her ikke længere! - De stirrer bare!
Han er oppe på taget! Hvad sker der?
Er det en af dem?
- Hvad vil I? Hvad vil I os? - Hvad laver de?
Vi må væk herfra!
Løb! Løb!
Hvad vil de? Hvad vil I os?
- Hvis det er en joke, er den ikke sjov! - Hvad vil I os?
- Hvad laver de? - Vi kan ikke forlade bilen.
- Det her er ikke morsomt! - Herregud!
De stirrer bare på os. Fandens!
Skynd jer væk!
Hurtigt, herind.
Herregud... Luke.
- Hvad pokker var det? - Hvad?
Så I dem udenfor? For pokker da!
- Hvad skal vi gøre? - Jeg ved det ikke.
Hvad blev der af bilen? Tog de den?
- Vi må tænke. Træk vejret. - Hornet.
Vi har ikke Hornet, så vi må finde på noget andet.
Hornet var ikke ved lejren, da vi skulle hente ham.
Det vil sige, at han er faret vild i bjergene.
Hvor kan han være? Har de...
Jeg ved det ikke. Jeg tror, vi har rystet dem af.
- Kan vi blive her lidt? - Ja.
De virker helt ude at svømme. Der foregår noget, måske en epidemi.
Hvad sker der?
- Er det dem, Luke? - Det må det være. Tag fat i noget.
- Tag den her. - Hvad?
De kommer.
Bank, bank, Helen Martin.
- Laver du sjov med mig, Hornet? - Gudskelov.
- Virkelig? Skynd dig ind, dit fjols. - Skynd dig! Luke, luk døren.
- Hornet fandt sine skabere. - Ja, kom ind. Luk døren.
- Jeg programmerede dig ikke sådan! - Helt ærligt, Hornet?
Hvor har du været? Vi bad dig om at blive stående.
Hvorfor hjalp du os ikke?
- Så du noget? - Vi kan måske bruge optagelsen.
- Ja, tjek optagelsen. - Ja.
Det er samme lyd som i bilen.
Betyder det, at de er på vej? Hvad skal vi gøre?
Tag kameraet med, Helen!
Du godeste...
- Vi skal væk herfra nu. - Det er et rumskib.
Tag dig sammen, Chloe. Det er ikke et rumskib, det er umuligt.
- Det må være militæret eller noget. - Nej, jeg har aldrig set noget lignende.
Jeg ved det ikke, men det er ikke rumvæsener.
Der må være en logisk forklaring. Måske ikke militæret, jeg ved det ikke.
- Hvad er det så? - Hvem tænker på det?
- Fare. - Fare? Det mener du ikke?
Hornet, kan du aflæse, når der kommer nogen?
Livsform nærmer sig. 30 meter og rykker fremad. 28.
- 24. 21. - Stille! Stille!
- Hvad skal vi gøre? - Det ved jeg ikke.
Hvad skal vi gøre?
Du godeste.
Hvad laver de?
- Hvad laver de? - Jeg ved det ikke.
Luke...
- Kan de se os? - Det ved jeg ikke.
Kan de...
Undskyld.
Du godeste... Kan de se mig?
- De er standset op. - Stirrer de på os?
De standsede.
Hvorfor standsede de?
- Livsformerne er spredt. - Stop nu! Vær dog stille, okay?
Vi er skidebange.
Hvad sker der? Hornet, hvad er det?
Der er kun en. Nu skider jeg på det her. Vi må gøre noget!
- Nej, Luke! - Hvad helvede!
- Ind med dig, skynd dig! - Jer? Er i stadig her?
- Jeg sagde jo, I skulle forsvinde. - Hornet, du sagde ikke, hvem det var.
I bad mig om at klappe i.
- Undskyld. Dem derude... - De overfaldt jer, det ved jeg.
Der er noget vildt derude. Masser indbyggere er forsvundet -
- og er vendt tilbage skøre. De dræbte en anden ranger og ødelagde min bil.
- Du godeste... - Der er ikke sikkert i bjergene.
Vi skal tilbage til et sikkert sted og tilkalde hjælp.
Hornet er enig. For at redde liv må vi rapportere om fænomenet.
- Hvad er det der? - Har du ikke set en nødsituationsrobot?
- Ved du, hvordan vi kommer væk? - Ja, følg efter mig.
Tag den her.
- Hornet, kom nu! - Skynd dig!
Skynd dig, Hornet.
- Ved du, hvordan alt det her lyder? - Tosset, faktisk. Og det var det.
Det var meget tosset, men det ved I vel godt?
- Ufoer, rumvæsener og alt det. - Jaså?
Ja, det er jo ikke nogen hemmelighed. Vi ved det og ved, at I ved det.
- Og dem, der overfaldt jer? - Det ved jeg ikke.
Det var forvirrende.
Men vi skadede ikke nogen, som ikke havde forsøgt at skade os først.
- Der er ingen beskyldninger, endnu. - Nu begynder det igen.
Dine vage trusler.
Nej, når jeg truer dig, vil du være klar over det.
Barsk. Du er meget bask.
Jeg er, hvad jeg skal være i en verden fuld af fattige og værdiløse.
- De samarbejdsuvillige. - Jeg samarbejder da lige nu.
Det gør du vel.
- Lad mig spørge dig om noget. - Sådan fungerer det ikke, Lukey.
Jeg vil vide, hvordan den slags kan ske, uden at vi fik nogen som helst hjælp.
I låste mig bare inde her bagefter. Jeg håbede, at regeringen var de gode.
Det er ikke det billede, jeg har lige nu.
Vil du have forsikring om, at vi er på din side?
Jeg vil bare vide, at der er noget godt tilbage i denne verden.
- At I ikke dræber mig, når det er slut. - Du søger tryghed.
Du påstår, at I så rumfartøjer og blev angrebet af bortførte civile.
Hvis jeg var dig, ville jeg være meget bange nu og pisse i bukserne.
Jeg havde været så urolig, at jeg ikke vidste, hvad jeg skulle gøre.
Jeg ville være meget bange!
Jeg har det fint. Jeg er okay.
Jeg mener det. Jeg har det fint.
Hør...
En ting, jeg har lært her i livet, er, at man aldrig har det helt fint.
Man lever kun, fordi man trækker vejret.
Og verden forsøger altid at knuse en mellem hvert åndedrag.
Du tager fejl.
Jeg må vist minde dig om...
...hvor meget ret jeg har.
Sig til, når du er parat.
Hornet, gå ikke for langt væk. Så I det?!
- Lyset! - Ja, vi så dem i bjergene.
Vi aner ikke, hvor de kommer fra, eller hvad der forårsager det.
- Det er skibet, det er rumvæsener. - Stop nu, Chloe. Det er usandsynligt.
Jo, det er det. De må kontrollere det hele derfra.
Et stof som PCP, som kan forandre neuronerne i hjernen og gøre en tosset.
- Det er ikke rumvæsener, Chloe. - Kan det være udenlandske terrorister?
Hvordan forklarer du lyset, som suger folk op? Den teknik har vi slet ikke.
- Apropos teknik, så har I... - Helen, pas på!
Luke! Helen!
Skynd jer væk!
Forsvind! Rør mig ikke, skøre skiderikker!
Rangeren! Er han okay?
- Hvad fanden var det der, Hornet? - Hvad sker der?
- Vi kan ikke bare forlade ham. - Han gav os et forspring, kom!
Han er den eneste, der kender vejen.
Hornet blev bygget til krisehåndtering og redningsaktioner. Han klarer sig.
- Vis os vej, Hornet. - Hvordan skulle han kunne det?
Rangeren er sikkert død, og han stod der bare!
- Vi har ikke programmeret ham til det. - Det her er ikke en test længere!
De er stadig mennesker, og teknisk set kan han ikke skade mennesker.
Hvis vi skal have en chance, bør vi nok omprogrammere ham.
- Kan vi det? - Ja, nu gør vi det.
Fint. Sæt dig ned et sted.
Tak, fordi du ventede, miss Martin.
Hvad var det for en lyd? Torterer I folk?
Sæt nu jeg sagde ja?
- Hvad er I for nogle mennesker? - Vi er de gode.
Nej, jeg siger intet, før jeg har talt med min advokat.
Det er ikke muligt.
Jeg siger ikke et ord til, før jeg har talt med min advokat.
Jer og jeres advokater.
Lad os sige, at vi er i et magisk land, hvor advokater ikke findes.
- Er det her en slags spil? - Så var det her en ny runde.
Vi kan ikke tortere ham for evigt, for så ville han dø...
Derfor giver ham et par minutter, før vi begynder igen.
- Du er syg. - Det siger folk af og til...
...men jeg forstår ikke, hvad det indebærer.
Jeg udfylder en funktion, det forstår du vel?
Du er jo et tech-geni, som bygger maskiner, der udfylder en funktion...
...så det påvirker din egen funktion.
Jeg er ikke en robot. Jeg har familie og venner.
Jeg er ikke en kode i et program.
Jeg har folk, som elsker mig og som vil lede efter mig.
De vil ikke finde dig, hvis jeg ikke vil have det.
- Du har ikke spurgt om min funktion. - Jeg er ligeglad.
Jeg vil se mine venner og tage hjem.
Min funktion, miss Martin...
...er at få al information fra dig...
...dine venner, professoren og din robot, Hornet.
Og finde sammenhængen mellem jer og det, der skete på bjerget.
Hvad ved du om det, der skete der?
Jeg ved, at I er meget mere skyldige, end I vil erkende.
Hvad skal det betyde?
Lad os sige, at vi begge er på en opdagelsesrejse, miss Martin.
Men din pris for den kan blive meget dyr.
- Lyder stemmen bekendt? - Nej, det ville I aldrig...
- Luke? - Ja.
Det er ham. Han har fortalt en del. Du kan jo fortsætte.
Hvis du samarbejder, kan jeg stoppe det.
- Har vi en aftale? - Ja. Hold op med at skade ham nu.
Ja. Vent lidt.
Så... fortsæt, hvor han stoppede.
Og hvor præcis var det?
- Hornet er bange. - Betryggende. Bange? Kan han være det?
- Det kan han vel. - Det er okay, makker. I er på nu.
- Skynd dig, jeg kan høre noget. - Jeg arbejder så hurtigt, jeg kan.
- Har du det? - Ja.
- Nu har jeg det! - Er du sikker?
- Sikker på, at det fungerer? - Nej.
Hornet? Hvad er dit hovedmål?
Chloe, pas på!
Skal...
- ...beskytte skaberne. - Det virkede!
- Ja, mon ikke. - Beskyt.
Hornet, det var fedt!
Sig nu, at vi fik det på film. Det var utroligt!
Hør...
Hvor blev de af?
- Hvor blev de af? - Jeg ved det ikke.
- Men de kommer tilbage, ikke? - Jo.
- Helt sikkert. Og så er vi parate. - Ja.
Vi smutter nu.
- Er det her nu også en god idé? - Det håber jeg.
Hallo! Kom og tag os, idioter!
- Hvad laver de? - Jeg ved det ikke. De står der bare.
Hvad vil de gøre? Luke, pas på!
- Lad hende være! - Få dem væk fra mig!
- Skynd dig! Hornet, skynd dig! - Kom nu, Hornet.
- Beskyt skaberne. - Vi skal væk herfra!
Fart på!
Luke?
Luke, vågn op.
Du er ret tolerant af en civil at være.
- Tolerant... - Tortur.
Du kan blive en god agent engang.
Det er ikke min stil.
Hvordan kan du gøre sådan mod mig?
Det er et job, der skal gøres.
Kom nu. Hjælp mig lige.
Synes du, jeg er ond?
Er det et trickspørgmål?
Jeg kan være din bedste ven eller dit værste mareridt.
Valget er dit.
Hvad forlanger du af mig?
- Hvor længe har vi løbet? - Hornet indhenter os.
- Hvorfor blev de ikke liggende? - Fortsæt.
- Ranger? - Er du i live?
Ja, men det har ikke været let. Bjerget vrimler med dem.
Vi har ikke tid til snak. Hvis du kan gå, må vi fortsætte.
Kom, så går vi.
Hvad laver du? Vi skal skynde os!
Hvad har du gang i?
Skal beskytte skaberne...
Chloe!
Skal beskytte... Beskytte...
Er du okay, makker?
- Nu er det tid til at løbe! - Hornet, hvad er dit hovedmål?
Stop, Hornet! Stop!
- Chloe! - Stop! Stop!
Op med dig, vi skal videre!
Kom, vi skal af sted!
Fortsæt.
- Kom nu. - Forsigtig.
Ned med jer. Ned, ned...
- Forsvandt han? - Det tror jeg.
- Vi skal videre. - Vent lidt.
Chloe, kæmp.
- Du klarer det, Chloe. - Nej, jeg kan ikke!
Han blev trukket op af lyset. Han kommer tilbage. Han har sensorer.
Hvad er der galt med ham? Hvorfor angreb han os?
Lyset må gøre noget ved ham. Det omprogrammerer ham.
- Sig det. - Jeg vil høre om Hornets oprindelse.
- Oprindelse? - Ja, hvem formgav og planlagde ham?
Det har jeg jo sagt.
Professoren planlagde, og Helen hjalp måske til. Jeg byggede ham bare.
Jeg tror, du spiller dum.
Jeg vil være ærlig mod dig. Du er en sindssyg skiderik.
Jeg ved ikke, hvad der foregår i dit skøre hoved.
Du kan fornærme mig, så meget du vil...
...men det giver dig hverken Helen eller Chloe.
- Hvis de da er i live, ikke? - Og hvis de er det?
Du skal ikke gøre dem fortræd, som du gjorde mig fortræd.
For så slår jeg dig ihjel.
Stol på det.
Hvis du vil se dem igen, så fortæller du, hvor Hornet kom fra.
Det har jeg jo sagt. Vi byggede ham bare.
Ikke alt. Den teknik kan ikke udvikles af tre studerende og en professor.
Nej, visse dele byggede I ikke selv. De må have været...
- ...fra rummet. - Rumvæsener?
Ja, af ikke menneskelig oprindelse.
Rumvæsener eksisterer ikke.
Hvad så med den vilde historie, du har fortalt?
Hvordan ved jeg, at det ikke var dit? Et statsligt fartøj.
- Hvis de eksisterer, er de ikke vores. - Hvordan kan jeg vide det?
Du har forsøgt at nedbryde mig, lige siden jeg kom hertil.
- Det kan være russere, kinesere... - Vi kan måske løse det her...
...hvis du bare fortalte, hvor Hornets dele kom fra.
- Hornets dele? - Ja.
Okay, du har ret.
Jeg har holdt det tilbage hele tiden.
Det er på tide, at jeg fortæller det.
- Er du parat? - Ja.
Okay. Ja, de kom i de her...
...enorme æsker.
Det var helt vildt. Der var amerikanske stempler på...
...og blev bragt ud af FedEx. Helt utroligt.
- Synes du, at du er morsom? - Ja.
Og jeg har fortalt sandheden hele tiden.
Hvordan har du det? Lad mig se. Det skal nok gå.
Undskyld. Du milde...
Kors...
Det skal nok gå. Du godeste...
Jeg tror, du har brækket nogle ribben. Det skal nok gå, træk vejret.
- Hvordan har du det? - For pokker, stop dog!
- Jeg tror, armen er gået af led. - Stop. Så har jeg ingen glæde af dig.
- For pokker! Helen, jeg hader dig. - Det er i orden.
- For pokker da... - Det er okay, træk vejret.
- Jeg hader at campere. - Vi er okay.
Kan du huske, da det var en god idé at tage ind i skoven?
- Vi burde være blevet i laboratoriet. - Men vi... Men vi...
- Vi stjal professorens ting. - Han bliver skidesur.
Han bliver rasende.
- Træk vejret. Vi er okay. - Skal vi blive her i aften?
Vi har ikke rigtig noget valg. Vi har ikke noget valg.
- Tror I, at vi dør her? - Jeg ved det ikke.
Jeg tror ikke på rumvæsener eller statslige sammensværgelser.
Jeg ved kun, hvad jeg så på bjerget.
Så taler vi om det.
Hvad skete der, da I havde ændret Hornet til at beskytte jer mod dem?
Har jeg ikke fortalt det?
Har Chloe og Helen sagt det?
Måske. Fortæl mere, så bliver I måske genforenet.
- Måske. - Der er ingen garantier.
Jeg hader dig.
I så fald må jeg gøre mit arbejde.
Hvad skete der bagefter?
- Hvordan føles det? - Hvordan ser det ud?
- Som helvede. - Der har du det.
Jeg ved ikke, hvem der får denne optagelse at se...
...eller om nogen ser den overhovedet, men det er en forskers opgave -
- at dokumentere.
Og under disse ekstreme omstændigheder... vil jeg gøre det.
Hornet er blevet ond. Omprogrammeret af en slags kraft -
- som stod bag angrebene i skoven.
Og...
Mens vi flygtede fra vores skabning, forvildede vi os længere ind i skoven.
Og uden Hornets avancerede teknik... er vi faret vild.
Chloe er kommet til skade... slemt.
Og nu skal vi ned...
...fra bjerget i sikkerhed.
Det har været målet hele tiden, men jeg var for stædig til at lytte.
- Helen, du må ikke tænke sådan. - Nej, Chloe.
Det var min idé at lave eksperimentet og få jer med.
- Jeg var selvisk. - Du ville forandre verden.
Nej, du må ikke føle skyld. Det er alles ansvar.
Vi skabte Hornet sammen og tog hertil sammen.
- Vi troede på dette projekt. - Det gør vi stadig.
Det gør vi stadig.
Men vi kunne ikke forhindre, at han faldt i de forkerte hænder.
Rumvæsener... Hvad skal man stille op?
Jeg glemmer aldrig rangerens ansigt. Han er en af dem.
- Det kan sprede sig hvor som helst. - Men det sætter vi en stopper for.
Med eller uden robot.
I har måske ikke bemærket det, men jeg er ikke i stand til at flygte nu.
- Jeg overlever måske ikke natten. - Jeg vil ikke høre oddsene.
Det er snarere statistik, så jeg tænkte, at du ville vide det som forsker.
- Bare giv mig et øjeblik. - Selvfølgelig.
- Hvor lang tid? - Hvad?
Du ved, hvad jeg taler om.
Ikke længe. Hun klarer sig de nærmeste...
...timer, men hun skal i behandling.
Så I mistede jeres trofæ. Det må have været hårdt.
Det var jeg faktisk ligeglad med.
Chloe var kommet til skade, måske døende. Er hun død?
- Har du følelser for hende? - Bare svar på spørgsmålet.
- Er hun død eller hvad? - Det er vist vigtigt for dig...
- ...men vi er ikke færdige endnu. - Hvad har det med sagen at gøre?
Er det ikke mærkeligt, at Hornet var så let at omprogrammere?
Så nu tror du mig?
Lad os sige, at jeg gør.
Slog det jer aldrig, at disse flyvende fartøjer kunne omprogrammere...
- ...jeres værdifulde ven? - Jo, selvfølgelig.
Der skete mange mærkelige ting den dag. Kald det...
...kirsebærret på lorteisen. Vores robot blev kidnappet, og vi blev snydt.
Fik det jer ikke til at sætte spørgsmålstegn ved robottens oprindelse?
- Hvorfor skulle vi gøre det? - Kom nu, Luke.
Du må have vidst, at der var noget galt. At dine venner ikke fortalte alt.
- Så dum er du ikke. - Hvad snakker du om?
- Hent pigen. - Pigen?
Chloe! Helen! Hvad har du gjort mod hende? Du rører hende ikke!
Chloe!
Nå, miss Martin. Hvad holdt du hemmeligt for Luke?
- Hvad jeg holdt hemmeligt? - Om prøverne. Om Hornet.
Hvad skjulte du for Luke, som var ved at koste ham livet?
- Luke, lyt ikke til ham. - Hør nu, hvordan hun snød dig.
- Vi skal af sted. Nu. - Okay, vi tager videre.
- I ved vel, at jeg kan høre jer? - Chloe, undskyld.
- Det var ikke meningen, at du skulle... - Jeg er ret god til fakta og tal.
Hør her, Chloe. Vi vil gøre alt for at få dig væk herfra.
Ja, for jeg vil se professorens mine, når vi fortæller ham om robotten.
Ja, vi klarede det.
Sæt nu de kommer tilbage. Hornet er her ikke for at advare os.
Ærligt talt... så er det Hornet, der bekymrer mig mest.
- I må efterlade mig her. - Det er udelukket!
- Vær nu ikke dum. - Jeg vil ikke sinke jer.
- Det gør du ikke, Chloe. - Og det er jo dit projekt.
- Nej, det er vores projekt. - Det er din forskning.
Det er meget vigtigere, at du fortæller alle om det.
Stop nu! Chloe, jeg har brug for dig.
Jeg presser dig måske, men jeg er intet uden dig, okay?
Vi skal ingen steder.
- Du skal altid have din vilje, ikke? - Jo.
- Det bliver en lang nat. - Ja, og...
Jeg er ked af at sige det, men vi bør slukke og spare på batteriet...
- ...i nat. - Du har ret.
Okay.
Her.
Jeg hedder Helen Martin og vil slutte af endnu en gang. Ønsk os held og lykke.
Jeg syntes, at jeg så ham flyve. Det er helt utroligt.
Han giver ikke op. Vi er nødt til at fortsætte.
- Jeg skal lige sidde ned. - Vi hører lyde, de er nok derude.
Fandens, det er han! Helen, tag fat i Chloe nu!
Tag hende og løb! Han er over os!
- Han kommer! - Jeg ved ikke, hvor vi havner!
Han kommer nærmere.
Han kommer nærmere på mig!
Hornet kommer!
Fortsæt!
Kom nu! Fortsæt fremad!
Løb!
Vent! Han er standset.
Vi har ham. Nu har vi dig, din djævel!
Hvorfor gør du sådan her, Hornet?
Se, hvad du gør mod os.
Stop biologisk angreb. Udslet samtlige mål.
Ødelæg, ødelæg, ødelæg, ødelæg.
- Han lytter ikke. Vi skal videre. - Udslet samtlige mål.
- Ødelæg, ødelæg, ødelæg, ødelæg. - Fortsæt.
Stop biologisk angreb. Udslet samtlige mål.
Kom, Chloe. Vi finder et sted at sidde ned.
- Kom nu. Luke, kom. - Hvor lang er tunnelen?
Herovre. Sæt dig ned.
Kom.
Jeg tror, vi er sikre her.
- Ja, i øjeblikket nu. - Hvor længe?
- I må vide det, I har jo bygget ham. - Vi har bygget ham.
Okay...
Nogen idéer eller teorier? Vi må finde på noget, når han jager os.
- Skal vi nu lege forskerstuderende? - Kom nu, Chloe. Vi er gode til det.
Vi må gøre noget.
- Nå, hvad har vi? - Jeg ved det ikke.
Det her ligger ud over min forstand.
- Kan I mærke det? - Hvad?
Vinden. Vinden.
Den kommer derfra.
- Mærk. Den kommer derfra. - Flot.
Der må være en udgang. Kom. Beklager, Chloe, men vi skal videre.
Her.
Ja, kom. Er du parat? En, to, tre.
Kom. Skynd dig.
Helen? Hold udkig efter Hornet. Vi fortsætter.
Jeg tror, vi rystede ham af.
Vi må skynde os.
Kom nu! Vi går ind her.
- Kom nu! Han indhenter os. - Løb!
Han nærmer sig! Fart på!
Helen!
Chloe, skynd dig!
- Kom nu. Skynd dig, Chloe. - Kom nu!
Chloe, kom! Tag min hånd!
Vi kan komme ind her!
Chloe!
Han tog hende. Kom, vi skal væk. Chloe, vi kan ikke hjælpe hende.
Kom nu, skynd dig!
- Helen! Chloe, hun er død, vi skal væk. - Nej, det er hun ikke!
- Helen! - Kom, Chloe! Vi skal videre!
- Chloe, jeg tror, hun er... - Nej...
Helen!
- Helen! - Han tog hende... Han tog hende...
- Hun er i det mindste i live. - Hvad vil han gøre ved hende?
Det ved jeg ikke.
Chloe, tag det roligt. Træk vejret. Se på mig, træk vejret.
Godt. Sådan, ja.
Hvor har du det?
- Hjælp mig med at finde hende. - Okay.
Det skal jeg nok? Vi finder hende.
- Okay... - Kom.
- Den anden side. - Den anden side?
Kom.
Her.
Tag det roligt. Bare træk vejret.
- Hun er derovre. - Chloe, du skal være forsigtig.
- Vi må finde Helen! - At forværre skaden hjælper hende ikke.
Du skal ikke belære mig!
Chloe, jeg vil ikke miste dig også. Det går bare ikke.
- Hvad mener du? - At jeg holder af dig.
Jeg holder også af dig.
Hør her. Vi finder Helen, det lover jeg.
- Du har slået dig. - Jeg er bange.
Nu hviler vi os. Jeg ved det godt.
Jeg er ked af det. Vi klarer det her sammen, okay?
Vi finder Helen og kommer væk herfra, okay?
- Lov mig det. - Det lover jeg.
Her.
Langsomt.
Bare lidt til.
Jeg tror, vi nærmer os. Jeg tror, hun er her.
- Du godeste, sluk lyset! - Helen.
- Det er Helen. - Hvad gør de ved hende?
- Jeg ved det ikke. Vi må gøre noget. - Okay...
- Jeg har en idé. Giv mig min tablet. - Her.
- Hvad vil du gøre? - Genstarte ham.
- Hvorfor har vi ikke tænkt på det? - Han var for langt væk fra mig.
- Tror du, du kan klare det? - En firewall.
- Kan du komme udenom? - Det tror jeg.
Jeg arbejder på det.
Du godeste...
De har opdaget os. Kom nu, Chloe. Skynd dig.
Det går ikke, Luke.
- Jeg skal måske ændre noget. - Skynd dig! De kommer nærmere, Chloe.
- Skynd dig. Kom nu. - Jeg forsøger.
- Sådan! - Beskyt skabere. Beskyt! Beskyt!
Godt klaret, Helen. Skynd dig herhen!
- Du er i live! - Jeg troede, jeg skulle dø...
...men I stoppede det. Undskyld alt det dumme, jeg har sagt til jer.
Du mener det. Helen, hvad gjorde de ved dig?
- Er du et rumvæsen? - Det håber jeg ikke.
- Vi skal væk herfra. - Ja, det skal vi.
- Se, han gør modstand! - Beskyt venner.
Skal... beskytte... beskytte...
- Kør det. - Hvorfor?
Hvis han dør, så dør vi. Verden skal vide, at det er en invasion.
Jeg hedder Helen Martin og er her med mine venner Chloe Coyle og Luke Sullivan.
Det, der begyndte som et videnskabeligt eksperiment i bjergene...
...er blevet et mareridt. Bag mig har jeg noget, jeg kun kan beskrive som...
...en indtrænger i et stort fartøj.
Med kun ét mål. At bortføre og udslette os.
Den falder ned! Vi skal væk! Skynd jer!
I må have vidst, at robotten ikke bare blev kontrolleret med enkle koder.
Det var mere end enkle koder. Vi kunne ikke have forberedt os på det.
Men I kunne have været mere forberedte, hvis du havde været mere ærlig.
- Hvorfor siger han hele tiden det? - Luke...
- Hvad? - Miss Martin, fortæl ham det.
Nogle af Hornets dele...
Nogle af delene havde professoren ikke selv lavet.
- Han sagde, han havde fået dem. - Fået dem? Hvorfra?
Jeg ved det ikke helt, men teknikken var meget mere avanceret -
- end noget, jeg har set før. Energikilden, våbnene.
Vi forstod, at det var en ældre robot, men nogle dele manglede, og vi...
- Og det skjulte I for mig? - Undskyld.
- Hele tiden. - Jeg... Professoren sagde...
...at vi ikke måtte sige noget, fordi teknikken var så avanceret.
- Jeg kunne ikke. - Sludder!
Helen. Holdt du det skjult hele tiden?
Så angrebene på os havde med Hornet at gøre, og det vidste du?
- Jeg var ikke sikker, Luke! - Det er koldt.
- Det er meget koldt. - Luke, hjælp os med at finde Hornet.
Rend mig! Jeg fortæller dig ikke noget.
Hvis Hornet forbliver aktiveret, er det farligt. Vi skal finde ham -
- og slukke ham. Han fik sporet jer i bjergene.
- Kan I også spore ham? - Luke, gør det ikke.
- Hvorfor ikke? - Vi kan ikke stole på ham!
- Og jeg kan stole på dig? - Efter alt, hvad vi har set.
Hvordan ved vi, at han arbejder for regeringen?
Luke. Vi har været venner i et halvt år. Betyder det ikke noget?
Ikke hvis Chloe er død.
Jeg tror, hun er okay, men skal vi finde hende, må vi samarbejde.
Det går måske godt i nogen tid, men så bliver I uvenner.
Du kender os ikke.
Mennesker er svage. Jeg kender dig bedre, end du tror.
Det lyder, som om du ikke fik ret mange krammere som barn.
Helen har ret.
Du kan gøre, hvad du vil, mod mig. Du kan ikke nedbryde mig, eller os.
- Game over. - Ja. Game over.
Det er synd.
Som I vil.
- Bliv der. - Hornet?
- Bank, bank, Helen Martin. - Hornet.
- Hornet kommer for at redde venner. - Hvor er Chloe?
Hornet har bragt Chloe til hospitalet. Hun hviler sig.
- Hvordan kan vi stole på dig? - Hornet, hvad er dit hovedmål?
Hovedmål? At redde jer, fjolser.
Tekster: Torben Christensen Ordiovision