První korekce Lord Agresor Překlad písní, velká korekce a přečasování c.tucker
Co je to láska, když nejsi se mnou?
Vím, že když jsi sám, tak to cítíš taky.
Toužím prostě být v tvé náruči,
protože být s tebou mi vrací příčetnost.
Vítejte v Riu!
Poslouchej mě, zlato.
Probouzím se každé ráno a přemýšlím o tom, jak se asi cítíš.
Vrtá mi hlavou, jestli ty to víš.
K čemu jsou párty, když nejsi u mě?
Ale teď mě poslouchej.
K čemu je láska?
Když to není tvoje láska.
K čemu je láska?
Jsem tvůj miláček?
Když to není tvoje láska.
Je to bláznivá láska?
Tohle je šílená párty a jsem rád, že jsem tu s vámi.
Krasavice, rozhejbej to tělo. Zavrť s ním až k zemi.
Rozjeď, rozjeď, rozjeď to pořádně, Blu.
Já?
Co je to za píseň, když ji neslyšíš?
Neumím si představit tančit bez tebe.
Koukat na padající hvězdu je na nic,
když nestojíš přímo tady vedle mě.
Poslouchej mě, zlato.
Probouzím se každé ráno
a přemýšlím o tom, jak se asi cítíš.
Vrtá mi hlavou, jestli ty to víš.
K čemu jsou párty, když nejsi u mě?
Teď mě poslouchej.
K čemu je láska?
Když to není tvoje láska.
Na papouška z Minnesoty máš parádní pohyby.
To nebylo naschvál. Byla to nehoda.
Ale pochvalu přijímám.
Je dobře, že Rafael mohl pohlídat naše děti.
To jo. Vypadá to, že to se mnou budeš muset vydržet celou noc.
Jsi můj jeden jediný, Blu.
To je dobře. Jelikož jsem poslední našeho druhu.
- Nazdárek, holubičky, šťastný nový rok! - Rafi, kde jsou...
Děti jsou s Luizem. Bez obav!
Obavy jsou přímo tady.
- Luizi, kde jsou děti? - Cože? Já nemám žádné děti.
Naše děti!
- Nechal jsem je s Tiny. - Tiny?
Co? Je to skvělá chůva.
Jsem příšerná chůva.
Tohle bude úžasný!
Dobře, udělala jsem všechny výpočty
a každá exploze je synchronní.
- Teda pokud jsem nezapomněla přičíst jedničku. - Takhle si to představuju:
Červená, modrá, zelená, žlutá... fialová.
Takhle si to představuju já, bum, prásk, BUM.
Myslím, že by se to vašim rodičům moc nelíbilo.
Jdem na to.
- Kam pádíš, ptáčku? - Co je tohle?
- Tati... - Znáte pravidla,
žádná pyrotechnika bez dospělého dohledu.
Zeptali jsme se Tiny.
To je ještě horší. Promiň Tiny.
Nemusíte mi platit, pane Blu.
Děti, příště se ptejte mě.
- Jenže ty na všechno řekneš ne. - Ne, neřeknu.
- Tati, nepopírej to. - Zlato, říkám vždycky ne?
Ano. Teda... ne.
Super, teď to máma říká taky.
Poslouchejte, jsme poslední našeho rodu na planetě.
Musíme zůstat v bezpečí.
- Ptáci s modrým peřím... - Musí zůstat pohromadě.
Cítím kuře.
Ne, ne, ne!
Podle mých výpočtů, řekl dnes táta 27 ne.
- Všichni utečte! - 3, 2, 1.
Šťastný Nový rok!
Ale no tak! Jaktože se táta může takhle bavit?
Podívejte, fungovalo to!
No, tenhle rok začal dobře.
RIO 2
Expedice v Amazonii. Sedmý den.
3300 km od Ria.
Jsme v srdci pralesa.
Obklopeni rostlinami a zvířaty snažících se přežít,
zatímco bez námahy sjíždíme po řece.
Bez námahy pro tebe.
Jak nádherné!
Vyplivni ho! Vyplivni ho!
Jsme blízko hnízdišti amazonského křepela mramorovaného.
Odontophorus gujanensis.
Před 6 měsíci jsme zachránili tohoto ptáčka, bojujícího o život.
Byla nemocná, nemohoucí se zlomenou nohou.
Ale teď, moje věrná asistentka...
Teda, milovaná žena a kolegyně,
vypustí tohoto ptáčka do jeho přirozeného prostředí.
V pořádku, už můžeš jít. Jen takhle.
Nech mě to zkusit.
Podivíni!
- Myslíš, že bude v pořádku? - Dej jí čas.
Vítej doma.
Počkej, co se to snaží říct?
Jen je pro ni složité se rozloučit.
Ne. Myslím, že se nás snaží varovat.
Ne, ne, Lindo. To bude nějaký pářící tanec.
Tulio, podívej!
Pádlo! Teď!
Dobře, dobře!
Pozor!
Doleva, doleva! Doprava! Ne, do leva!
Dopředu! Dopředu!
Už se rozhodni Tulio!
Ježiši!
Ale ne! Pádluj, pádluj, pádluj!
- Lindo! Lindo! - Tulio!
Díky bohu, že jsi v pořádku!
Tulio, je to...
Lindo, tohle je neuvěřitelné!
Dobré ráno, Perlo!
Hej všichni, koukněte, co jsem našla!
Blu?
Děti?
Kam všichni šli?
Dobře, kdo chce snídani?
Neuvěřitelné.
Věděl jsi, že tyhle palačinky mají
dvakrát více vitamínů a minerálů než normální palačinky?
A s borůvkama je to čtyřikrát lahodnější.
hej, kde jsou borůvky?
Tati, hledáš tohle?
Do toho!
Poslední minuty, má kouzelné nohy,
střílí... boduje!
- Goool! - Goool!
Přesně tak, jsem dobrý!
Pozor tati!
Skvělý!
Ahoj mami.
- Přistiženi! - Čas jít!
Ahoj zlato! Máš hlad?
Blu, o tomhle jsme mluvili!
Vážně? Um. takže, co to tam máš?
- Snídani. - Vtipné, takže co to je?
Je to brazilský ořech.
Nevěděla jsem, že se dá najít tak blízko městu.
- Chci dětem ukázat jak ho otevřít. - Myslíš takhle?
Táta nám to už ukázal!
Počkat! Posuň to!
Mami, tati, jste v televizi!
Tulio Monteiro, brazilský ornitolog,
dnes učinil objev.
Věříme, že jsme našli volně žijícího papouška, druhu Ara Spixův
v Amazonské džungli.
Modrý Ara Spixův se považuje za skoro vyhynutého.
Ale poslední žijící rodina,
našla ochranu v přírodní rezervaci
v Riu de Janeiro. - Jsme slavný!
Pokud se tyto papoušky podaří najít, jejich život bude zachráněn.
Mohlo by jich tam být plno,
a jestli tam jsou, my je najdeme
a ochráníme je.
Ahoj, Blu!
Ahoj Lindo!
Nejsme jediní.
Je nás tam víc.
- Jo, to je super, jsem si jistý, že... - Celou tu dobu jsem si myslela...
Myslela jsem, že jsme sami.
No tak, nebylo to tak špatné, ne?
Samozřejmě, že ne. Ale...
Jen si představ, že je nás tam celé hejno,
jak skvělé by to bylo!
- Musíme něco udělat! - My?
Ano, musíme letět do Amazonie
a pomoct jim s hledáním.
Nemůžeme si jen tak sbalit věci a jít.
Proč ne? Je na čase,
aby se tahle rodina trochu proletěla.
Koukni na nás! IPody, televize, palačinky!
Nejsme lidi, jsme papoušci!
Musíme zpátky do přírody a být papoušky, Blu!
Nech děti spojit s přírodou,
ukaž jim co znám já.
Potřebují to! My to potřebujem!
No tak Blu! Co říkáš?
Nevím. Možná...
Neřekl jsi ne.
Což znamená, že jsi prakticky řekl ano.
- Počkat... - Bude to taková zábava!
Jdeme do Amazonie!
Počkat, co je to Amazonie?
Amazonie je jeden z nejohroženějších ekosystémů,
kvůli nelegální těžbě dřeva a farmaření.
Doufejme, že Dr. Monteiro a jeho tým
najdou tyto papoušky, aby byli zachráněni.
Mohlo by jich tam být plno,
a jestli tam jsou, my je najdeme a ochráníme je.
Milovníci stromů. Připravte mi loď!
Musím se s tím vypořádat osobně.
Další.
To budu já. Dobře, všichni už můžou jít domů.
Díváte se na dalšího krále karnevalu.
Čau velký ptáku, zlom vaz!
Rozchoď to.
Neuvidíte to přicházet.
Nenajdete to nikde jinde!
Bravo!
Bravo! Naprosto úžasné!
Evo, zlatíčko, trefila jsi každou notu.
- Že jo kluci? - Jo, jo!
Spolu s notami, o kterých jsem nikdy neslyšel.
- Rafi! - Neboj se!
Promluvím s nimi.
Najdeme ti perfektní místo.
Možná Antarktida.
Jinak si mě nepřej. Čau, čau.
Pa, kluci!
Uvidíme se doma, moje chutňoučké mango!
Nic z toho není inspirující.
Prostě nejsem inspirovaný!
Karneval je za dveřmi
a závisí na něm naše reputace.
Máš pravdu. Potřebujeme něco, z čeho budeme tančit.
Něco z čeho budeme skákat. Něco pop pop pop pop!
Víš jak je pop pozpátku? Pop!
Další!
- Blu! - Promiň, kámo!
To je v pohodě Luizi! Taky jsem tě rád viděl!
Poslouchej Blu, hledáme zpěváka,
tanečníka, prostě celou výbavu.
A ty jsi takový nemotorný.
- Chápeš co tím myslím? - Ne, ne, ne, ne...
Nejsem tu na konkurzu.
Mám novinku!
Jdu do Amazonie! Jupí..
Amazonie?
Tam je to divoký!
Jo, Perla si myslí, že to pro nás bude dobré.
- Jak divoký? - Pořádně divoký.
Mají tam komáry, kteří ti vysajou krev jako ledovou tříšť.
Hadi tě celýho spolknou.
Jsou tam masožravé piraně, které jedí... maso.
Super. To zní moc pěkně.
- Já nejdu. - Kluci, kluci.
Blu, nemáš se čeho bát.
Všechny ty historky jsou přehnané.
- Myslíš? - Jasně!
Jestli je to pro Perlu důležité, prostě to udělej!
Šťastná žena, šťastný život.
- Pamatuj si to! - Dobře, máš pravdu.
Víš, rodinné dovolené můžou být sranda.
Navíc, není to napořád.
To je ono!
Jo, dobře. Díky kluci.
Uvidíme se za pár týdnů!
- Šťastnou cestu, Blu! - Přines nám suvenýr.
Ten už se nevrátí.
Už teď je M R T V Ý!
Amazonie!
Pojďme, tati! Pojď.
Dobře. Repelent, ano.
Čistič vody, ano. Náplasti...
Mám pocit, že na něco zapomínám.
Super, univerzální nůž pro dobrodruhy.
Beru si ho na starost.
To není pro tebe.
Tati, koukej na tohle!
Věděl jsi, že v Amazonii jsou hadi, co tě dokáží celého spolknout?
Vlastně jsou tyhle historky hodně přehnané.
Ne, vážně! Koukni!
To je hnusný!
Tak jo. Jste připraveni?
Ledvinka?
Jo, dala mi jí Linda. Potřebuji ji na GPS.
Počkat... GPS!
Carlo, odcházíme!
Já nejdu! Bude to trapný!
Tady to je. Díky rozpoznávání hlasu je to mnohem lehčí.
Koukej.
Najdi: Linda a Tulio.
Hledám: jídlo v Tokiu.
No, to vlastně zní jako dobrý nápad.
- Ty téhle ženě věříš? - Ano, věřím.
Počkejte rodinko. Půjdu taky.
Neboj se! My tě ochráníme!
- Eva tě nechala jít? - Samozřejmě.
Slíbil jsem jí místo v karnevalu.
- Co že jsi udělal? - Jdete pozdě.
- Pozdě podle hodin... - Ale na hudebníka brzo...
Počkat! Vy jdete taky?
Tohle si nemůžeme nechat ujít.
Budeme hledat nejdivočejší a nejhustější talent v džungli.
To je naše inspirace.
Divoká Amazonie!
Super! Teda vlastně... no, dobře.
Asi teda půjdu.
Náš cíl: Amazonie!
Kdo je připravený na tropické dobrodružství?
Počkejte! Nespočítali jsme se!
Počkejte na mě!
Přepočítávám.
Ptáci! Vraťte se!
Odešli beze mě! Už zase!
To není fér.
Velká zácpa před vámi.
Díky GPS.
Rychleji! Rychleji!
Pomaleji! Pomaleji!
Jsme tady děti, brána do Amazonie!
Být,...
nebo nebýt;
tak zní otázka;
zda důstojnější pro ducha je snášet kličky a šípy nepřátelské sudby,
či ozbrojit se proti moři běd,
vzepřít se jim a skončit?
To je nádherné, Nigele! Co to znamená?
Smrt, Gabi!
Je to o smrti.
Nigele, miluju, když seš takový potemnělý.
Hej ptáku, je čas hrát!
Moje publikum čeká!
Z ulic Ria do Amazonské džungle.
Záhadný pták.
Jen pojďte. Nestyďte se. Zjistěte svou budoucnost.
Hej! Běž od nich pryč. Zpátky do práce!
Mami, mami, pojď. Chci znát budoucnost.
Vítejte, madam.
Tento neuvěřitelný kakadu vám prozradí budoucnost!
Tak ptáku, vyber si osud.
No tak ptáku!
Jde ti to skvěle, Nigele!
Už si vyber!
Tak, už jsme skoro tam. Dneska už žádné létání
Musíme chytit loď.
Podle mé malé kamarádky, tam dorazíme ráno.
Přežije, ale nikdy už nebude létat.
- No tak, ptáku! - Můj osud!
- Jde ti to skvěle! - Co ti tak trvá?
Ten modrý pták mi způsobil tohle utrpení.
Hodný ptáček.
Proč se mlátíš? Proč se mlátíš?
Páni. Nigel je takový chlap.
Děkuji.
Jsem volná!
Jedovatá žába!
Krákavý kakadu kráká o pomstu!
To je Shakespeare mimochodem.
Bez tvého přednesu to není nic.
Dobrá připomínka.
Správný čas dokončit staré úkoly.
Ten vzduch, tak čerstvý a čistý!
Sbohem starý smradlavý městský vzduchu!
Jo, sbohem!
Děkuju, že jsi tady. Moc si toho vážím.
Pro tebe bych udělal cokoliv.
- To víš, že? - Samozřejmě, že vím.
Nejsme tu na svačině, jsme tu, abychom se pomstili.
Jakmile cestující usnou,
ukážeme našim modrým přátelům trochu lásky.
Trochu otrávené lásky.
To je můj obor.
Zaútočíme o půlnoci, protože je to víc zlé.
Buďte ostražití!
Půlnoc! Čas zaútočit!
Nigele! Nigele!
Koukni na nás, zločinci.
Jedovatá žába a blázen neschopný letu.
Tak rozdílní, a přesto tak stejní.
Moje zlato, zatímco spíš
jsme přátelé a to je dobře,
ale pravda je že mám tajemství
Miluji tě!
Lidé říkají, že je to špatné a absurdní aby se žába a pták milovali,
Ale ve svém srdci vím, že to tak má být.
Kdybychom se mohli obejmout a mohli být spolu.
Ale tvé plíce by vybuchli, zmodral bys
a vypadal takhle.
Ale budu tě chránit,
hlavně se neboj!
Jen se uklidni, protože není pták, kterého bych pro tebe nezabila.
Nevidíš,
jak jsme si souzeni
opravdovou láskou!
Jedovatou láskou!
Láskou!
Ano,
vím, že mě nemůžeš podržet.
Pociť mě blízko sebe!
Vem má milující křídla a drž mě.
Osud mi řekl, že je to láska.
Jedovatá láska
Stojíš tu.
Jsi tak blízko a zároveň daleko.
Jako hvězda.
- Tady jsme. - Kde?
- Co dělat? - Dělat...
Jsi můj Romeo a já Julie.
Jsme spolu perfektní, a stejně, když se dotkneme, ne moc.
Jediné co jisté je:
sbohem.
Já budu brečet,
zatímco ty budeš umírat
naší jedovatou
LÁSKOU.
Noční můra!
Charlie, měl jsi mě vzbudit!
Je čas!
Líbí se mi, že jsem ve tvém týmu, Nigele.
Nenapadá mě nic romantičtějšího,
než otrávit pasažéry na plavbě při měsíčku.
Přestaň!
Ten je můj!
Sviť, sviť malý Blu. Kde jsi jenom byl?
Nahoře, vysoko nad světem.
Jsi připraven zemřít?
Potřebuješ mentolku.
I ve spánku se mi vysmíváš?
Počkej na mě!
Nenechávej mě tu!
- Tiago, nedělej tu zmatek. - Já nic neudělal.
Tiago Gundersone, poslouchej svou matku.
Sakra!
Už jsme skoro tam, že?
Počkejte!
Pamatujte... Ptáci... To je fuk.
Oni prchají.
Vzbuď se ty hmyzožravý idiote!
Sleduj je.
Skvěle. Teď desetkrát rychleji!
Hulváte!
Vždy jsem měl podezření, že jsi tupější než opice.
A teď to vím.
Šéfe, co děláte v džungli?
Lepší otázka je: Co dělají oni?
Milovníci stromů.
2 miliony čtverečních mil džungle
a oni si hrají na mé zahradě?
To si nemyslím.
Jak jistě víte, tahle těžba dřeva
je trochu... ilegální.
Pokud ti dva najdou ty ptáky,
máme po práci.
Proto musíš ukončit jejich malou ptáky hledající expedici.
Najdi je! A zbav se jich!
Zbytek z vás, běžte nařezat pár stromů.
Koho zajímá pár ptáků?
Papoušci Ara hnízdí ve stromech brazilských ořechů.
Já navrhuji postupovat...
Tulio, posloucháš mě?
Dosáhli jste cíle.
Vidíš? Funguje jako kouzlo. Jsme tu.
Kde?
Tyhle věci mají trochu chyb.
Říkala jsem ti, ať té ženě nevěříš.
To je larva Heliconious. Právě se chystá zakuklit.
Tys řekla: zakadit!
Děcka, držte se pohromadě.
Já pro ně dojdu.
Dobře, vy zůstaňte, já se tu poohlídnu.
Neboj, my tu budeme.
My nikam nepůjdeme.
- Mám na krku husí kůži. - Tohle se mi nelíbí.
Vypaříme se.
Bio! Tiago!
No tak, dámo, nenech mě na holičkách!
Hledám: holičství.
No super!
Tak, kluci...
Kluci?
Chápu. Velmi vtipné.
Ano. děsně legrační!
Perlo, kde jsi?
Děti? Perlo?
To je Ara! Lindo!
Nech mě být!
Nech mě být, barbare!
Blu?
Přísahám, že to znělo jako Blu.
To není možné, Lindo.
On je v Riu. V bezpečí.
Jsem občan Spojených Států.
Požaduji vidět velvyslance.
Znám svoje práva.
Zpátky barbare!
Ano! Přesně tak! Je to lžička a vidlička.
Boj se! Velmi se boj!
Klídek kámo! Polož tu lžidličku.
Nech mě být!
Máš štěstí, že jsem velký...
Nemůžu uvěřit, že jsme je našli.
Vlastně našli oni nás.
Budeme potřebovat jmenovky.
Ahoj, ne, to jsou mentolky.
Ne, že bys je potřeboval.
Jsou dobré, jí se.
Ne celou krabičku.
Vyndej... to... pryč... ze zobáku.
Co to tu dělá? Co se děje?
Našli jsme je, jak létali moc blízko lidí.
Co? A kdo jsi?
"Aaa" není dostatečná odpověď!
Na něco jsem se ptal! Odkud jsi?
- Hej, táhni pryč! - Promiňte mladá paní...
Nemůžu tomu uvěřit.
Jak... jak je to možné...?
Přišli nějací dřevorubci,
bylo tam tolik ohně a dýmu.
Měl jsem tě pod křídly a...
A pak jsi byla...
- Pryč... - Hledal jsem tě všude.
Jsem tady.
Tati!
Tati?
Chyběl jsi mi.
To je v pořádku.
Už tě mám.
Koukni na sebe. To je má malá holčička.
A jak vyspěla.
Jsi nádherná.
Jako tvá matka.
Tak mě to mrzí.
Nedovedu si tě představit samotnou, celou tu dobu.
To je v pořádku, tati. Já nebyla sama.
Našel mě Blu.
Moc mě těší, pane.
Dej to křídlo pryč, Stu.
Vítej!
- Jasně. Jo. Dobře. - Blíž.
- Vážně? - Blíž!
Přivedl jsi mi zpět mou Perlu.
Děkuji ti.
Teď tě obejmu.
Dobře.
- Pojď sem. - Jo.
Je mi potěšením.
Nico, ty brečíš?
Je to dojemné a já jsem teď velmi zranitelný.
Pojď sem. Já tě obejmu!
Mami? Jsi v pořádku?
Mami? Jsem děda?
Jsem děda.
Koukni na mě, jsem děda!
Tati, tohle je Carla, Bia a Tiago.
- Moc mě těší pane! - Žádný pán tady není, mladá dámo.
Říkej mi Děda.
- Děda? - To se mi líbí.
Má to šťávu.
Já jsem děda, děda.
Jděte na dědu pomalu.
Ty mi říkej pane.
Má dcera se vrátila!
Léta jsme žili na útěku, protože nás lidé pořád tlačili dále do džungle,
ale jak vidíte, našli jsme útočiště.
Místo, kde můžeme zakořenit.
Všichni! No tak!
Všichni ven ze svých hnízd!
Má dcera je doma!
Pojďte ptáci! Perla se vrátila.
Perla?
Pryč z cesty! Perlo!
Teta Mimi? Teto Mimi!
Tolik se mi stýskalo!
Moje malá kytička se mi vrátila.
Věděla jsem, že se vrátíš.
Věděla jsem to.
A koukni na ty malé.
No nejste ty nejrozkošnější malí papoušci?
Ty jsi na svůj věk trochu velký!
Mimi, to je Stu.
No vlastně jsem Blu
- No nejsme modří všichni? - Ne, tak se fakt jmenuju.
Proto nám říkají Ara hyacintový.
Prostě to nech být.
Takže takhle má Ara hyacintový vypadat?
Koukni jak svítí.
Peří se lesknou.
Džungle se usmívá.
Protože je naše dítě zpátky.
Cítíš to co já,
ty dny se vracejí.
Naše milovaná Perla se vrátila.
A já jsem první, co zpívá: Vítej zpět.
Roberto, já...
Vítej zpátky!
Říkám Vítej.. ví.. ví.. vítej...
... zpět!
- Páni! Sluší ti to. - Tobě taky.
Ahoj, čau, ahoj. Já jsem důležitá Perlina polovička.
Aha, takže ty jsi ten šťastný pták, co smetl Žužu z podlahy.
- "Žužu"? - Jo.
Když jsme byli děti, říkali jsme si roztomilýma přezdívkama.
Přesně tak, já mu říkala Beto.
To je roztomilý. Já miluju přezdívky.
Nikdy ses nezmínila o žádném Robertovi.
Není co zmiňovat.
Tady je můj parťák.
S Robertem na hlídce můžeme v klidu odpočívat.
Eduardo mě naučil všechno, co umím.
- On je PTÁK. - Ne, ne, ne, ty jsi PTÁK.
- Ty jsi PTÁK. - Ale ne, ty jsi PTÁK.
Chápeme to. Oba jste PTÁCI.
Tak teď můžeme přestat žvanit a začít pařit?
Tuhle písničku si pamatuju.
Jak bys mohla zapomenout. To je naše krev, zlato.
To je, kdo jsme.
Nevadí, když si ji na chvíli půjčím?
- No, vlastně... - Pojď Žužu!
Pojďme spolu zpívat o lásce a harmonii.
Všichni jsme odlišní,
ale uvnitř našich srdcí jsme stejní.
Modrokrásné barvy
kam až oko dohlédne.
Rozevřete křídla
a vzlétněte, když uslyšíte volání.
Pojďme slavit, je výzvou pro všechny překrásné tvory.
Roztáhněte křídla. Tančete a zpívejte písně o svobodě.
Jako la-la-la.
- Každý za rodinu z džungle. - No tak, Blu!
Jako ba-ba-ba.
- Výzva pro všechny překrásné tvory. - Hele, Perlo? Perlo!
Pojď tudy, oslavuj.
Směj se a tancuj celou cestu.
Jo, tohle je neprobádané území. Miluju tuhle melodii.
Děda! Jsem děda!
Jsem tvůj děda! Jasně, jsem děda.
Hele, děda!
Pojďme slavit, je výzvou pro všechny překrásné tvory.
Roztáhněte křídla. Tančete a zpívejte písně o svobodě.
Jako la-la-la.
Každý za rodinu z džungle.
Jako ba-ba-ba.
Výzva pro všechny překrásné tvory.
Jsi jediný, kdo ví, jaké to je být sám.
Nepochopený. Ty jsi zlý jako já smrtící.
Už chápu, proč tě pojmenovali "Gabi".
Kde jsi, ty vypelichaná slepice?
Stát!
Šel jsem na to špatně!
Musím hledat z výšky.
Teď jsi tam držel skoro celou vteřinu.
Bravo! Bravissimo!
Na co čumíš? Dostaň mě nahoru!
Výš!
Ještě výš.
O trošku výš.
Níž. Teď o trochu níž.
Ano!
Perfektní!
Je to zamořené!
Jen oslavujte! Brzo vám tu vaší party pokazím.
Ahoj Nico! Ahoj Pedro!
Přišli jsme na správné místo. Tady to dobře sviští.
Můžeme tyhle papoušky přivést do Ria.
A mít ten nejlepší karneval za všech!
Jsem inspirovaný!
Škoda že vám to musím zkazit,
ale budete muset najít nějaký jiný talent.
Nikdo neopustí kmen.
Žádné lidské věci v džungli. Rozumíte?
Co má za problém?
Cítím se nahý.
Mohli z nás být legendy.
Teda, to už jsme, ale... Chápeš, co chci říct?
Měli jsme všechno.
Neobjevený talent, dobrý nápad, inspiraci,
ale když je nemůžeme vzít do Ria.
Nemáme nic.
Nic?
Držte si manga! Pořád máme Evu.
Co?
Páni, pořád ti to jde, Žužu.
- Jsem tak vyčerpaná. - Jo. Měli bychom si odpočinout.
Najdeme nějaký hotel, nebo ubytovnu.
Co je to za blbosti?
Vy zůstanete v mém hnízdu.
Já budu dnes hlídat.
- Můj dům je tvůj dům. - To je tak milé, Beto.
Díky, ale my jsme v pohodě.
Navíc by se celá naše rodina do tvého mládeneckého bytu nevešla.
Maj tu nemovitosti asi hodně levný.
To je neuvěřitelný!
Tohle staré hnízdo? To je jen něco, co jsem dal na poslední chvíli do kupy.
Mými vlastními křídly samozřejmě.
A mou sílou.
A mými svaly.
Tati, je to obrovské! Má to 6 pokojů!
- Zabírám si ten velký! - Ne, já jsem nejstarší!
Jen o 3 minuty a 2,5 sekundy.
Vždycky jsem doufal, že budu požehnaný
malými Robertíčky.
- Vsadím se, že jo. - Páni! Ptačí koupel!
Pozor!
Vířivka.
Já ti něco řeknu, Blu. Jestli se ti někdy něco stane
a tím myslím cokoliv.
Postarám se o tvoji rodinu.
Tak jo kámo, dobře se vyspi.
- Dobrou Žužu! - Dobrou!
Super, všechno v pohodě.
Měsíční paprsky a svit hvězd,
kouzelný soumrak.
V nejteplejším paprsku,
slyšíš šeptání svého jména?
Půlnoční duhy,
třpytivá noční obloha.
Neodcházej,
zůstaň ještě den.
Zazpíváš to znovu, prosím?
Je čas spát.
To byl úžasný den.
Celou dobu jsem...
nikdy jsem ani nedoufala že jsou naživu, ale...
ale jsou.
Našli jsme naši rodinu, Blu.
Tohle mění všechno.
Jo.
Počkej. Počkej, co??
Perlo?
Kšá, běž pryč.
Zlato, přestaň, to lechtá.
To byla sranda.
Tiago!
Pojď Tiago, jdeme.
Dobré ráno.
Nebo bych měl říct dobré odpoledne?
Dobré ráno, pane.
Naše dny v džungli začínají brzo.
Dobré ráno, tati.
To je moje holka. Vidíš? Už je dávno vzhůru.
Ahoj, zlato.
Proč jsi mě nechala zaspat?
O čem to mluvíš? Tak dlouho spíš vždycky.
- Jo, ale... - Tati!
Teta Amy říká, že jíl je dobrý na zažívání.
- Zkus to! - Ne, zlato, právě jsem si vyčistil...
Je to dobré, že? Jdu sehnat víc!
Chytrá holka.
Napadlo mě, že vezmu tady Louieho na prohlídku po areálu.
Ukážu mu to tu.
- To je skvělý nápad! - Cože?
Ty běž s tátou a já to projdu s dětmi.
- Jo. Um. Dobře. - Zamiluješ si to.
Jo, super, jen musím...
Dobře, připraven.
Dobře, Blu. Pojď blíž.
- Tak blízko ne. - Jasně.
Poslouchej...
Jak to mám říct, musíš dát pryč tu lidskou kapsu, dobře?
Tohle je ledvinka.
Ledvinka, jak rozkošné!
Je to lidské.
A jelikož vstupuješ do našeho kmenu,
už ji nebudeš potřebovat.
Setkáme se u hliněné skály.
Vstupuji do kmenu?
Nemyslí si snad, že se stěhujeme do džungle, nebo jo?
Ne, jen je nadšený, že jsme všichni tady.
Neničme tento okamžik, dobře?
Navíc, nezabije tě nechat tady tu ledvinku.
Dobře. Vyhrálas.
Nechám tady tu ledvinku.
Šťastná žena, šťastný život.
Sbohem zlato. Užij si to!
Jo, jasně. Sbohem.
Kluci, vstávat, vstávat.
- Vzbuďte se! - Evo, máš to mít.
Co se stalo s divokou Amazonií?
Tady je plán.
Konkurz je dnes a zkouška bude zítra.
Cože? O čem to mluvíš?
No tak. Honem. Jdeme začít.
Páni!
Řekněte mi, kdy zmizet. Řekněte mi, kdy zmizet.
Řekněte mi, kdy zmizet!
Protože ta buchta jde níž, níž, níž a níž.
Až budeš připravená.
Pokaždý, když přijdu, tak frajer dostal sví.
Pak musím jít a pak to musím mít. Potom ho musej sejmout.
a pak musím ukázat, že na žádný maličkosti, kterou frajer myslí, že zmáknul,
v podstatě vůbec nezáleží; jsem hotová.
Další!
My jsme úžasné Capoeirové Želvy.
Bravo! Znovu! Znovu!
Pardon, že jdu pozdě. Přišel jsem o něco?
Komár!
Ahoj, jmenuju se Klára, jsem Kapybara
a budu zpívat moji nejoblíbenější písničku.
Vzpomínka.
Úplně sama v měsíčním svitu.
Dotkni se mě.
Je tak snadné mě opustit.
Pokud se budou pořád navzájem jíst, tak nebude žádné představení.
Konkurence se jíst nemá!
Jste rychlý, jste opravdu, opravdu rychlý.
Myslím, že jsem si natáhl křídlo.
Jste opravdu rychlý na starého papouška.
Teda moudrého papouška,
chtěl jsem říct moudrého.
Což někdy jde s věkem, ale taky to může být,
když jste mladý, jako vy.
Vy jste moudrý a mladý.
To je docela vzácná kombinace, ale skvělá, když se to stane.
- Mlč! - Díky, pane!
Je čas dostat z tebe to město.
Musíš se naučit základy přežívání
v džungli. - Myslel jsem, že jdeme koukat na památky.
Je čas na trénink!
No tak! Bláto je tvůj přítel.
Je to tvoje kamufláž.
Musíš to cítit. Ochutnej to!
Pokud to necítíš, děláš to špatně.
Nechceš, aby tě lidé viděli.
No tak! Jsi Ara nebo krocan?
Rychleji! Rychleji!
No tak, přeci nechceš, aby tě sežrali.
Jsi sám v džungli, chytil ses do pasti.
Co uděláš?
- Kdybych měl svoji ledvinku, tak... - Ne!
- Použiješ zobák! - Můj zobák!
Je to tvůj nedůležitější nástroj.
Dobře, dobře, použiju zobák.
- Skoro. - Čas vypršel!
Je z tebe jídlo!
Roberto to dal na první pokus!
No jistě, že dal.
Nahoru, nahoru. Plachtit.
Pozpátku!
Pozpátku? To umí jen kolibříci.
Pozpátku.
Nad! Pod! Nad! Pod! Nad!
- Dobrá práce. - Díky.
Ne ty!
Strom s brazilskými ořechy.
Tyhle stromy jsou klíčem k našemu způsobu života.
Tyto stromy nás krmí, pomáhají nám.
Oni...
Vzbuď se!
Jsem vzhůru, ořechová Brazílie...
Stromy s brazilskými ořechy. Mám to.
Tohle je důležité.
Tyto stromy musíš chránit.
Naše budoucnost na nich závisí.
Hej Edy, kdo je tvůj kámoš?
Máš teď asistentku?
- Ahoj, jsem... - Nejste náhodou trochu
moc blízko naší straně?
Máme dohodu, Filipe.
Uklidni se. Víš, že tě máme strašně rádi, že jo?
Pojďte kluci, poletíme.
Než se nám tu rozbrečí.
- Vypadají mile. - Oni mají svojí půlku sadu,
a my máme naši.
Jídlo je dnes vzácné.
Takhle blízko nás ještě nebyli.
- Ať tě nevidí! - Jasně. Správně. Pardon.
Možná bychom měli najít Lindu.
- Co je Linda? - Linda je člověk...
- Ona mě vychovala. - Cože?
- Ty jsi domácí mazlíček? - Ne, ne,
nejsem, byl jsem společník.
Tobě se to líbilo?
To všechno vysvětluje.
- Linda je rodina. - Rodina?
Lidé nejsou rodina!
Ne, vy to nechápete. Oni jsou tu, aby nám pomohli.
Poslouchej mě! Nevodíme sem žádné lidi!
To je jediný důvod, proč jsme ještě naživu.
O tom nesmíš pochybovat.
Rozumíš?
Jo, chápu.
Prohlídka je u konce.
Vidíš hnízdo?
Tulio, jsi v pořádku?
V pořádku.
Nejsem v pořádku.
Tulio, oni kácí prales!
- Kam jdeš? - Promluvit si s nimi.
Ty mluvíš s ptáky, já mluvím lidmi.
Ne, počkej, stůj!
Hej pane! Haló?
Ber to s tou pilou pomalu!
Bydlí tu vzácní ptáci!
Nemůžeš kácet ty stromy!
Zlato! Tady jsi!
Hledal jsem tě!
Ahojky! Je to tu nádherné, že ano?
Vy jste se ztratili?
Ztratili? Ne.
Jsme tu na líbánkách.
Vlastně se zrovna vracíme k ostatním,
je večer karaoke.
Pojď zlato, ta písnička se sama nezazpívá.
Lindo, stromy nejsou to jediné, co ti chlápci řezají.
Běž Lindo, já je zdržím. Běž! Běž!
Promiňte! Pardon!
Dáme si závod.
- Tohle je boží! - Super Tiago!
Tiago!
Jsou tak dobré.
Už jsi zpátky.
Jak to šlo?
Měli jsme se skvěle. Bylo to... naučné.
Tati, strýček Beto mě naučil pár létacích triků.
- Strýček? - Koukni, umím létat pozpátku.
Jo, jsi talent od přírody.
Nikdy není pozdě, naučit se žít v džungli, Tiago!
I když někteří se to nenaučí.
Půjdu se umýt.
Roberto, viděli jsme lidi blízko sadu.
Musíš být ostražitý.
Naučit se žít v džungli. Radši bych se naučil jak z téhle džungle pryč.
Tady je. To je naše šance.
Jsem tak nadšená!
Připravte prak.
Charlie, pomoc mi znovu létat.
Dostaň je tygře.
Vzdej se mocnému Kakadu.
Co máš za problém kámo?
To bylo hustý.
Přesně takhle se chodí na konkurz.
Konkurz?
Jo, to je vlastně, proč jsem tady. Mám...
Pokračujte.
Hledáme novou hvězdu.
Hvězdu?
Vypadáš povědomě.
Neznám tě odněkud?
Nemyslím si.
Já jsem Bob.
Ano, Pták Bob.
Fajn, to je fuk. Ukaž, co umíš.
Z počátku jsem byl vystrašen.
Byl jsem jak zkamenělý.
Pořád jsem myslel na to, že nemohu žít.
Sotva mohu létat.
Mnoho nocí jsem přemýšlel,
jak mi ublížil,
ale já zesílil.
Naučil jsem se, jak se s tím vypořádat.
A teď jděte!
Odejděte pryč.
Prostě se otočte,
protože teď jsem tu já.
Nejsi už tím jediným, kdo mi zkoušel ublížit "sbohem".
- Myslel sis, že bych se zhroutil? - To ne!
Myslel sis, že bych nevstal a zemřel?
To nikdy Nigele.
Ale já přežiju.
Dokud tě budu nenávidět,
tak budu žít.
Mám celý život abych žil,
mám všechnu mou lásku, abych ti ji dala.
- Já přežiju. - Ty přežiješ.
- Já přežiju. - On přežije.
Jsem přeživší a mám tygří oko.
Zase trénuju a jím vlákninu.
Zůstal jsi naživu. Dobře, tak budu ještě živější.
Pohlídej si, kde sedíš, když plivu sliny jako bomby.
Nikdy jste neviděli Kakadu.
Pařím, šokuju, trsám, plácám a taky hledám.
Sleduj, co zvládnu bez Auto-Tune.
No tohle!
Ne, to nejde.
Když mě zkusíš držet u dna,
tak se vrátím o to silnější.
Když mě zkusíš přistřihnout,
tak se vrátím o to delší.
Když mě porazíš v ping-pongu, tak budu hrát o to lépe.
Dejte mi můj trůn, jsem připraven prosperovat.
Jednu věc, ale vím.
Já přežiju.
Ano, děkuji. Já jsem Pták Bob.
On je tak sexy.
- A je to. Vyhráls. - Sice nejsi Eva, ale jsi boží.
Uvidíme se zítra na představení!
Všichni z vesnice přijdou.
Bude to naprosto skvělý!
Všichni?
Je to dokonalý plán.
Buď rád, že to jen vytrhávám, dikobraze!
Běžte pryč.
Místo toho, abych toho ptáka honil po celé džungli,
necháme ho přijít za námi na karneval.
Okouzlím ho z pódia, zatímco
v publiku, ty, moje zlatíčko,
ty budeš moje zbraň hromadného ničení.
Bude to představení,
pro které se umírá.
Funguje to, když to dělám jen já.
Dobře. Miluju tě.
Mátové.
Ano.
Ahoj zlato. Tady jsi. Co ti tak trvalo?
Přestaň už s tou GPS.
Celý kmen se shromáždil, aby sledoval západ slunce. Pojď.
Počkej! Právě jsem našel souřadnice Lindy a Tulia.
Jsou na druhé straně sadu, koukni.
Jsou vážně blízko.
Já vím, že tvůj táta lidem nevěří,
ale kdyby je poznal, změnil by názor.
Mohou tohle místo pomoct ochránit.
Blu, můj táta ví, co dělá a...
Nemůžeš na Lindu a Tulia aspoň na chvíli zapomenout
a užít si západ slunce?
Ale myslel jsem, že to je náš plán.
Navádění trasy dokončeno.
Víš, možná...
Některá místa by se najít neměla.
Možná by prostě měli být sami.
Snědla mouchu! Mouchu!
Blu, uklidni se.
Uklidnit se? Měli jsme plán, pomoct Lindě a Tuliovi to tu najít.
A jít domů.
Ale když jsem jí to řekl, celá se uzavřela.
A její táta...
Blázen, má na lidi šílený názor.
Má na lidi šílený názor. Miluje je.
Je to domácí mazlíček.
Domácí mazlíček?
Nazval mě domácím mazlíčkem.
Nemůžu uvěřit, že použil to slovo na M,
mě do obličeje. Jakoby si myslel, že jsem nepřítel.
Není jeden z nás, Roberto. Hlídej ho.
Jo a Roberto? Ten mě pořád hlídá.
Pořád se motá kolem Perly. A pořád něco zpívá.
S tím nemůžu soupeřit.
Musíš se vzptačit.
Musíš se osvobodit z té domestikace.
Zkus to vidět jejíma očima.
Ochutnej ty příchutě. Je to dobré.
Takže bych měl sníst mouchu?
Je nechutný na to jenom myslet.
- Tak kde jsou třpytky? - Pardon, pardon.
Nechci omluvy. Chci jen třpytky.
Třpytky jsou nezbytné pro moje představení.
Víš vůbec něco?
Kluci, zkouška, zítra velký den.
Je vám to povědomé? No tak! Jdeš, že jo tati?
Jo, jasně.
Ta holka je fakt dobrá.
- Pamatuj... - Já vím, já vím.
Šťastná žena, šťastný život.
Jaké úžasné ráno.
Zapomněla jsem, že taková rána existují.
Tvůj oblíbený.
Ty sis vzpomněl. No není to pěkné.
To je tak skvělé, děkuji ti Blu.
To je ono!
Já ji překvapím snídaní v posteli.
Brazilské ořechy, kde jste?
Vím, že tu někde jste.
Vraťte se!
To není hračka!
Ne, nedělej to!
Mám tě.
Konečně. Brazilské ořechy.
Tohle je můj nejdůležitější nástroj.
Ale, ale, ale. Copak to tu máme.
Hádám, že Edyho pravidla neplatí pro každého.
Jsi na naší straně sadu.
Vážně? Pardon, moje chyba. To jsem nevěděl.
Promiňte.
Ty si sem přijdeš, bereš naše jídlo
a ještě mě urazíš?
Ne, ne, to je jen velké nedorozumění.
Kéž bych mohl přijmout tvoji omluvu.
Vypadáš jako milý pták, ale tohle znamená válku.
Cože? A musí? Nemůže to znamenat něco jiného?
Dnes, v jámě zkázy...
Pardon, jáma zkázy? Vážně?
- Vážně. - Udělám místo.
Smetu tě jako koště.
- Cože jsi to udělal? - Byla to nehoda!
- Nehoda? - O co tu jde?
Díky tady Druovi, můžeme přijít o celou naši stranu sadu.
Jen jsem chtěl získat ořech. Jeden ořech.
Ty ani ořechy nemáš rád. Co se s tebou stalo?
Chtěl jsem ho získat pro tebe.
Vážně?
Roberto, chci tvoje nejlepší ptáky.
Nevzdáme se bez boje.
Jasně.
Ty! Drž se dál. Už jsi udělal dost.
- Počkat! - Blu, má pravdu.
Měl bys to nechat na tátovi a Robertovi.
- Ty myslíš, že to nezvládnu? - Ne, já jen...
Jen nevím, jestli je to tvůj obor.
Pojďme! Jáma zkázy! Teď!
Rádio!
Doufám, že to nevadí, chovám se tu jako doma.
Lízátko?
Je to škoda. Přišli jste takovou dálku abyste zachránili džungli.
Uvidíme, jestli vám tu laskavost oplatí.
Milovníci stromů.
- Roberto... - Filipe...
Žádné slitování!
- Musím to zastavit! - Co? Blu!
Dost! Dost! Eduardo, tohle je šílené!
Jsme inteligentní rasa. Umíme řešit problémy.
Tys to na nás přivedl!
- Hlava. - Zadek.
Nesnáším tuhle práci.
- Je to hra. Je to hra! - Není to hra.
Je to válka.
Nádherný den v jámě zkázy.
- Vítězi berou vše. - Vítězi získají
celý sad brazilských ořechů.
Je to jako fotbal. Tohle zvládnu.
Nějaká speciální strategie? Jak jedeme? 4-4-2 nebo 4-4-1?
Jak to bude trenére? Na jaké budu pozici?
Vlastně pro tebe mám skvělou pozici.
Voda. Voda.
Díky!
Roberto má balon. Je to neuvěřitelné!
- Do toho Roberto! - To bych taky zvládl.
Roberto bude střílet!!
A střílí.
Goool!
Filip má míč!
Filip předává Titovi, Tito předává Mariovi,
Mario předává Cezarovi, Cezar předává Antoniovi...
A je to tam!
Jo! A máš to!
Filip, Roberto, Roberto, Filip, Roberto...
Goool!
- To muselo bolet! - Běž!
Filip Lip Lip
- Faul. - Ale no tak!
- Tak jo, běž. - Vážně?
Ne ty. Ty.
Sleduj a uč se.
- Tak fajn, běž. - Jo!
Táta!
Nový hráč. Je to tajná zbraň?
Myslím, že je to vodonoš.
Já jsem volný!
Přihraj, já jsem volný.
Kopněte mi míč.
- To přejde, Blu! - Můžu si to půjčit?
Roberto letí. Roberto střílí!
Roberto! Goool!
Je to remíza.
- Kdokoliv dá gól - Vyhrává!
Mám to. Mám to.
Do toho Blu!
Z vodonoš hraje jako profesionál!
Přihraj míč Robertovi!
Přihraj! Přihraj!
- Blu počkej! - Já jim ukážu!
Tajná zbraň se jim nevyplatila!
Koukneme se na Eduardovo reakci.
Já tě zabiju, ledvinko!
Koukni, staříku.
Vypadá to, že budete muset začít dietu bez ořechů.
O tomhle budeme mluvit ještě hodně dlouho.
Nikdy jsem od domácího mazlíčka neměl nic očekávat.
Co se tam stalo?
Chtěl jsem patřit do kmenu.
Ale asi nikdy nebudu PTÁK jako to tvůj táta chce.
- Co? - Myslím, že je na čase jít domů.
- Měli bychom si o tom promluvit. - O čem?
Blu, koukni se kolem!
Dětem se tu líbí,
milují přírodu.
Možná je tohle místo domov.
Domov? Jak to může být domov?
Udělal jsem vše, abych zapadl, ale ať udělám cokoliv, je to špatně.
Tohle není domov, Perlo!
Možná pro tebe. Ale ne pro mě.
Víš co? Musíš zjistit, co chceš.
A možná,
přestat myslet jen na sebe a začít myslet na nás.
No tak. Hejbněte s tím.
Nádhera.
Lindo! Tulio!
Sbohem Lindo.
- Sbohem ledvinko. - Otočte, až to bude možné.
Promiň, dámo z GPS. Není to tebou, je to mnou.
Sbohem palačinky. Sbohem kafe.
Lindo?
Eduardo měl pravdu! Zrádče!
Počkej! Nechápeš.
Co nechápu? Že jsi s lidmi?
- Ty o lidech nic nevíš. - Já vím všechno!
Chytnou tě do pasti!
Zničí ti mozek!
Chceš sušenku? Chceš sušenku?
Ne! Už dost sušenek! Nesnáším sušenky.
- Pojď, Roberto! - To jsou oni!
Roberto, zmiz odtud!
Už ne! Už ne! Už žádné sušenky!
Přestaň!
Máme jedinou šanci jak to zastavit.
Já půjdu najít své přátele, ty běž varovat ostatní. Jasný?
- Jo. Jasný. - Běž.
Lidi! Lidi!
- Doprava. Doleva. - Nahoru.
Tvoje pravá noha, moje levá.
Dobře.
- Nahoru! - Nahoru!
Skoro!
Lindo, tolik mě to mrzí.
I když je to hrozné, není žádné jiné místo,
kde bych byla radši, než s tebou.
I když přivázaná ke stromu.
Lindo!
Blu! Blu!
Lindo?
- Co? Blu! - Co tu děláš?
Je to nebezpečné.
Neuvěřitelné. Je to let 3300 km daleko!
Skvělé!
Říkala jsem, že ho slyším.
Ty jsou moje.
Je po všem. Lidi. Světla!
Světla. Světla. Ne!
Takhle brblá celou dobu.
Lidi přicházejí. Blu je s nimi!
- Zrádce! - Ne, Blu se nám snaží pomoct.
- Cože? Sám? - Rychle pryč!
Odcházíme. Rychle.
Tati, ne. Tentokrát s tebou nejdu.
Musíš jít se mnou. Už svoji rodinu znovu neohrozím.
Blu je moje rodina. A nenechám ho za námi.
Nemusíš.
Jsi v pořádku?
Eduardo, možná nejsem ten nejptákovitější pták v tomhle hejnu,
ale pro jednou je to dobře.
Ty znáš džungli, já znám lidi.
A vím, že společně je můžeme zastavit.
Nemůžeme je nechat vzít nám domov.
Jo, je tu horko, hlasitě a je tu hodně hnusných brouků.
Ale je to naše. Pojďme jim to ukázat.
- Kdo jde se mnou? - Já jsem s tebou...
Někdo jiný?
Stop!
Jo, respektujte deštný prales!
Věděl jsem to.
Kam si myslíš, že jdeš? Je to jen pár holubů.
Zpět do práce.
Veď nás, Blu.
To je moje jméno!
Ano, já jsem Blu.
Dobře. Ptáci s modrým peřím
musejí držet pohromadě!
Všichni připraveni? Pod!
Nad!
Pozpátku!
Já přežiju. Já přežiju.
Páni, přesně!
Já se ptáků nebojím.
Zaútočit!
- Všechno je to v Amazonii! - Do toho.
Placák.
- Proč? Proč? - Už toho nech!
Jdem na to!
Tady je, Charlie, připrav zbraň.
- Tiago! - Super!
Připravit, Pozor, Teď.
Znovu jsem selhal.
- Dobrá práce, Tiago. - Jsme dobrý tým, tati.
Hej modrásku! Myslíš, že bych si to nechal ujít?
Hra začíná!
Jsi k ničemu! Vy všichni!
Pozor!
Nedovoluj si na menší!
- Ne! Ne! - Mám tě!
To je v pořádku, už jsi v bezpečí!
To je moje Linda.
Pořád nám to jde, Blu.
Všechno musím dělat sám!
- Hej, táhni odtamtud! - Nikdo mi nevezme moji scénu!
Lízátko?
Co?
Co to děláš? Pusť se mě. Zachraň se.
- Pusť se. - Nikdy!
Jsi blázen? Táhneš nás oba dolů.
- Deja vu, Blu? - Nigele!
- Blu! - Nigele!
Ty!
Mor na tebe!
Přestaň. Nech toho.
Příval zuřivého peří u tebe na ksichtě!
- Nemusíš to dělat. - Ale já chci.
Panebože, Charlie, to je ono.
Vydrž. Vydrž.
Fackovaná!
Střílej.
Nigele!
Je tohle konec?
Byl jsem tak mlád. Moc nádherný abych žil.
- Bob? - To není Bob!
Říkal jsem ti, že ho odněkud znám.
Můj poslední výstup
a jen místa na stání.
Sbohem.
Ne! Co jsem to udělala?
Pokud nemám žíti s tebou, pak nemohu žíti vůbec.
Ta žába není jedovatá.
- Cože? - My nejsme mrtví?
Je to velmi běžná chyba.
Tohle je neškodná Pseudo-Dendrobatidae.
Poznáte to podle těch růžových skvrn.
Ale rodiče mi vždycky říkali, že jsem jedovatá.
Že se nemám nikoho dotýkat.
Máš jen fakt zlé rodiče.
Páni, takže teď... můžeme být spolu!
- Nigele! Nigele! - Pomozte mi!
- Nikdy tě nenechám odejít. - Omlouvám se, budu hodný.
Ne! Charlie!
Tohle není normální!
Ahoj, kluci. Nemám nic ve vlasech, že ne?
Máme novinky přímo ze srdce
Amazonského pralesu.
Díky Dr. Monteirovi a jeho týmu,
bude celý tento prostor
přírodní rezervací.
A spolu se ujistíme, že to tady zůstane bezpečné.
Že, Blu?
Ale to není jediná dobrá zpráva.
Hluboko v Amazonii jsme našli tohoto Kakadu.
A vypadá to, že se sblížil se stromovou žábou.
Vezmeme je zpět do Ria
pro další pozorování.
Nigele! Páni, líbánky v Riu.
Dávejte všichni pozor,
našli jsme největší talenty v jedné džungli.
Je tu Divoká Amazonie.
Pojďte! Zvedejte se!
Jak to jde? Nech to letět. Jak to jde? Nech to letět.
Kde jsou moji chlapci?
Jsme spolu bez ohledu na to, kam půjdeme.
Plácejte křídly!
Když nebudeme spolu, tak nedojdeme moc daleko.
Amazonie!
Je to smaragd a my poklad.
Přicházející z džungle k vám.
Bum!
Buší jako tlukot srdce.
Hraje rytmy, na kterých jsme vyrostli.
Je to smaragd a my poklad.
- Přicházející z míst, kde žijem. - Z míst, kde žijem.
- Domova svobody a štěstí. - Štěstí.
Čas stále spěchá. Džungle je jak vánek, což je div.
Teď si vemte sukně, pokud chcete křepčit.
- Zdravím, Amazonii! - Čau, Luizi!
- Čau ptáci, zvládl jsem to! - Vítej v džungli, brachu!
Všechny moje želvy! Vostrý želvy!
Zpívej, zlato!
Rafi!
Jsi si jistý, že chceš bydlet v Amazonii...
s tím horkem a odpornými brouky?
Děláš si srandu? Jsme Král Džungle.
Divoký a nebojácný.
Možná můžeme léta trávit v Riu.
Jsi má jedna jediná, Perlo.
Jsme spolu bez ohledu na to, kam půjdeme.
Navždy spolu dojdeme nejdál.
To je konec?
První korekce Lord Agresor Překlad písní, velká korekce a přečasování c.tucker