Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg sagde fra vores første date
Tag ikke nogen med
I stedet tager du din bror Søster og nevø med
Vi er aldrig alene Vi er altid i tre
Du lovede mig "I morgen, hvem ved"
"Det bliver kun mig og min mor"
Dig, din mor og mig Der går rundt i Toledo
Vi går foran Og din mor går bag os
Dig, din mor og mig
Altid sammen Det er skørt
Hun kom endda på vores bryllupsrejse
Når vi går i biografen eller danser Og vi prøver at kysse
Som en politibetjent Hun stopper os altid
Men jeg er forelsket
Så jeg har givet op
Jeg kæmper ikke imod mere
Dig, din mor og mig
Sikken trøst Dig, din mor og mig
Jeg er færdig med det her problem Dig, din mor og mig
Sankt Genaro gav mig et mirakel
Den anden dag kunne hun ikke stå op
Hun havde feber og så døende ud
Jeg troede næsten At det bare ville være os to
Så hørte jeg din mors lille stemme
"Den lille pige tager med dig"
Du, mig og din søster Tog på Bar Chiatamone
"Vil du have en is eller en drink"
Hvad end der koster mere
Som en souvenir fra den dag
På landstedet tog de et billede af os
Hun ville have en ballon og slik Og hun ville ikke gå
Jeg så på hende og overvejede At smide hende i havet
Jeg gav op
Jeg er forelsket
Jeg kæmper ikke længere imod
Min skat, du er altid hos din familie
Din familie er mere som en stamme De kommer fra Milano, fra Østen
Og alle de mennesker er her altid
En gammel tante i Cefalù
Kom her Og hun forlod aldrig stedet
Mig, din tante og dig
Stakkels pige, hun er syg
Nu og da besvimer hun
Mig, din tante og dig
Friske æg, mozzarella
Vi kører kun i hestevogn
Jeg betaler for alt Hvem betaler mig tilbage
Enten dropper jeg dig nu Eller også går jeg fallit om en måned
Jeg burde gifte mig med en anden
Jeg vil aldrig se dig igen
Dig, din mor og mig
Mig, din far, din bror, din søster
- Friheden er her. - Nej, fru Amalia.
Jeg bliver fri.
Du finder aldrig en mor som mig.
Fru Amalia, du er ikke en mor, du er to mødre.
To svigermødre, alle svigermødre i verden.
Skyl din mund med rosenvand, før du taler til mig.
Vi har næret en hugorm.
Hold mund. Du er ikke værdig til at nævne slanger.
De er Guds hellige dyr.
Du lovede at tage mig med til reservatet i Pompeji.
Tante Maria, gå til Pompeji som pilgrim.
Nicolino, hvis du vil gå, så gå, men jeg er på hospitalet.
- Jeg begår selvmord. - Af sted.
- Jeg vil begå selvmord. - Flyt dig.
Nicolino gik og kommer aldrig tilbage.
Han kommer aldrig tilbage.
Det er slut.
Jeg har ondt af hende.
Hvad rager det mig?
Jeg gifter mig med en forældreløs og gør noget godt.
Først og fremmest får jeg lidt fred.
Godaften.
Hej Gaetano.
Nicolino, så du er ikke død. Jeg har ikke set dig i fire programmer.
Nu får du mig at se igen. Jeg slog op med moren.
- Med moren? - Moderen, Carmelina.
I dette land er forlovelse som at være slave.
Heldigvis forstod du det. Nu er du fri og afslappet.
- Indramning. - Hold da kæft.
Man kan ikke slappe af et minut i denne biograf.
Nicolino, du gjorde det godt.
Her, drik noget vin.
Hvad laver du?
Don Gaetano, hvad laver du? Sover du?
- Hvad? - Det er stadig første del.
- Hvad så? - Den har vi allerede set.
Så forstår du bedre historien.
Du er uvidende. Du skal se tingene to gange.
- Hvad nu? - Vent til slutningen af filmen. Af sted.
Nicolino, hvad tænker du?
Uden Carmelina er det bedre, hvis jeg er død.
Hvad har buschaufføren gjort dig?
Hvis du vil ruinere dig selv, så gift dig med hende.
Det kan du sagtens sige.
Hendes mor sagde: "Carmelina er stadig en lille pige."
"Kun efter tre år kender man hinanden godt nok."
Ikke engang et ægteskab varer tre år.
Og hun siger, jeg ikke har et fast job.
Ved hun, at du driver denne biograf?
- Hun hader biografer. Hun foretrækker tv. - Hvor klamt.
- Hvem ønsker hun for sin pige? - Jeg ved det.
Giosue ruinerede mig.
SØHEST
Giosue havde arme så store som rutsjebaner.
Jeg kan ikke lide dem. De giver mig kvalme.
Du skal gifte dig med en stærk mand, en sømand som din far.
Nicolino er stærkere end far. Han har ingen grimme tatoveringer.
Utaknemmelig. Hvor vover du at fornærme din fars tatoveringer?
Hun tager livet af mig.
I stedet for at skændes, så kom hen til bordet. Den bliver kold.
- Jeg spiser den. - Amalia, lad hende være.
Carmelina ville ikke fornærme ham.
Annunziata, du ved, hvad rosentatoveringen betyder for mig.
Det har du sagt mange gange. Du er rosen.
Han fik tatoveringen, så jeg altid kunne være hos ham.
Sådan laver man ikke mænd længere.
De døde alle sammen med ham i det skibsvrag.
Må de hvile i fred. Lidt mere.
I dag må de stakkels piger
ofre noget med de magre mænd, der er tilbage.
Nicolino er en af de gode.
Jeg vil ikke ende som en gammel heks som tante Maria.
Du ønsker at ende som mig. Jeg er en respektabel kvinde.
Jeg blev aldrig gift, fordi jeg hadede mænd.
Mor siger, du blev født som heks.
- Sagde du det? - Det passer ikke.
Det er for meget. Det er for meget.
- Maria. - Jeg går.
- Hvorfor? - Jeg tager tilbage til Benevento.
Maria, hvad laver du? Du ved, at vi elsker dig.
Grim sladrehank.
Nu er vi færdige med at spise.
Carmelina, jeg hjalp din mor med at bringe dig til verden.
Jeg vil hjælpe dig med at blive i den.
Spis et kyllingelår. Det er så godt.
Nej.
Uden Nicolino er kylling ikke kylling.
Selv huset og møblerne.
Jeg har endda købt gardiner.
Carmelina kunne lide lysekronen.
Hvor forfærdeligt. Jeg kan ikke lide det.
Kærlighed får en til at gøre sære ting.
Alt i huset var alt, et ægtepar kunne ønske sig.
Der var alt, bortset fra at hun var væk.
Der manglede et askebæger. Alt var væk.
Hvad rager det mig? Lad os brænde det forbandede hus ned.
Hvem generer mig?
- Nicolino. - Hvad laver du?
Jeg kom for at blive her. Du skal ikke være alene.
Jeg vil ofre mig og leve med dig.
- Det kan du ikke. Carmelina skal bo her. - I kom op at skændes.
- Ja, men… - Hvor skal vi sove?
Der er kun én seng.
- Vi finder ud af det. - Gaetano.
Hør her. Hvis du vil blive her, kan du sove i stuen.
- Du kan ikke sove i sengen. - Ulden bliver ødelagt.
Jeg er ligeglad. Jeg er ruineret. Det samme gælder ulden.
Gaetano, jeg lider.
Nicolino, du lider, fordi du vil lide.
Hvis jeg var hendes forlovede, ville denne uld være fin.
Gaetano, gå væk.
Carmelina er en seriøs pige.
Kan du huske den film, vi viste i sidste uge?
Og hvad så?
Der var to elskere, der ville giftes,
men forældrene ville ikke have det.
Forældrene blev tvunget til at lade dem blive gift.
- De blev tvunget. - Sådan er hun ikke.
Jeg er ligeglad med, om det er sandt eller ej, men vi bør true.
Du skal bare sige:
"Lad os gifte os nu, ellers får vi et bryllup og en dåb sammen."
Men nu har jeg ikke modet til at nærme mig det hus.
Hvis du ikke underkaster dig hendes mor, må du hellere glemme hende.
"Alt godt har en dårlig side."
Siger fyren, hvis svigermor døde, og han skulle betale for begravelsen.
Mor, jeg er ikke sulten.
Jeg vil dø af sult ligesom grev Ugolino.
Vil du ikke spise?
Tante Maria inviterede os, så vi kunne blive venner igen.
Gør det for mig, Carmelina.
Det var meget svært for mig at komme her med dig.
Jeg spiser stadig ikke. Jeg vil ende som grev Ugolino.
Hvem er han? Ved du noget om ham?
Jeg kender ham ikke.
Aristokraterne har det svært.
- Mor, jeg spiser. - Jeg er ligeglad.
Pas på, du ikke ender i havet.
Lad os spise.
Opfører du dig sådan på grund af den dumme mand?
Skal vi nogensinde spise? Jeg begynder at spise.
- Noget at spise? - Selvfølgelig.
- Fiskesuppe. - Jeg tager spaghetti og muslinger.
- Godt. Frøken? - Spaghetti og fiskesuppe.
- Jeg henter dem sammen. - Sammen.
- Har du lasagne? - Selvfølgelig.
To spaghetti med muslinger, to fiskesuppe og en lasagne.
Der er lasagne.
Jeg afbestiller spaghetti og tager lasagnen.
Jeg vil også have lasagne.
- Jeg afbestiller en fiskesuppe. - Nej, lad være.
Jeg tager fiskesuppen i stedet for lasagnen.
Hvis Carmelina ikke vil spise, er det bare ærgerligt for hende.
Carmelina vil spise. Hun vil spise.
Hun er sulten. Mad er på vej.
- Det var alt, der skulle til. - Nicolino.
Kom her. Hvad laver du her?
Skal vi skændes offentligt?
Jeg kom for at undskylde.
Hvor vover du?
Jeg ved, det var forkert, men jeg vil gøre det godt igen.
- Jeg er din ydmyge søn. - Hvilken søn taler du om?
Du er ikke en del af min familie.
Husk, at Carmelina skal spise.
Jeg kan ikke leve uden jer. Jeg elsker jer.
Mig? Han er sindssyg.
- Elsker du mig? - Ja.
Dig, Sisinella, tante Maria. Jeg elsker jer alle.
Jeg er vant til at være sammen med jer.
I går gik jeg alene og følte mig nøgen.
Lad ham kysse din hånd, og så bekymrer vi os aldrig om det igen.
Jeg vil være god. Blod er ikke vand.
Jeg vil ikke have, at min datter dør.
- Godt gået. - Lad os spise.
Hvad er det? Hænderne væk. Kom så.
Kom så. Lad os sidde der.
Endelig kan vi spise. Jeg har set frem til det.
Ikke der. Tante Maria sidder for bordenden, du sidder der.
Damerne har allerede bestilt. Hvad vil du have?
- Tortellini med kødsovs. - Tortellini.
- Jeg tager også tortellini. - Tortellini til mig også.
- Jeg vil gerne have is. - Okay, efter vi har spist.
Rolig nu, mine damer.
Tal én ad gangen, ellers forstår jeg ingenting.
I bad om tre fiskesuppe, men nu vil I have tre tortellini.
En spaghetti og en lasagne.
Vi har få minutter. Hør på mig.
- Vi skal have et barn. - Hvad siger du?
- Er du okay? - Ja.
Forstod du, hvad vi bestilte?
Ja. Tre tortellini, to lasagne og en fiskesuppe.
Til den unge dame. Hvor er den unge dame?
Carmelina, bestil noget mad.
- Røræg. - Det hele er rørt sammen.
Jeg vil have røræg, tortellini og fiskesuppe.
Det ville jeg også gerne, men min lever gør ondt.
- Hvem bestilte lever? - Du forstår ingenting.
Ingen bestilte lever.
Du gør, som jeg siger. De må underkaste sig.
Du får mig i fedtefadet.
Du skal gøre det for vores kærlighed, for vores lykke.
Jeg skrev det, jeg ville fortælle dig.
Det her er frugten.
Frugten i denne hånd…
Her i livmoderen på din datter er frugten af hendes kærlighed.
Jeg vidste det.
Mor, i din datters mave
er frugten af hendes kærlighed.
En sur kærligheds søde frugt.
Hvorfor er den sur?
Hej. Hvad laver du?
Det er dårlige manerer.
Carmelina taler med sig selv. Hun siger, hun har en frugt.
Hvilken frugt?
Hun må have spist den. Hun siger, den er sød.
Sød?
For et øjebliks lykke,
hvor jeg dog lider.
Hvor meget… Nej.
Hvor meget skal man betale for et øjebliks lykke?
Sikken skandale.
- Amalia, min søster. Vær stærk, vær rolig. - Hvad skete der?
- Carmelina har en frugt i maven. - Hvilken frugt?
Den søde, der var sur.
- Er det en joke? - Hvad er en livmoder?
- Har Carmelina mavepine? - Det er ikke mavepine. Gid det var så vel.
- Hvad er der? - Du må bevare roen.
Jeg er virkelig rolig. Hvad snakker du om?
Prøv at forstå. Jeg er ikke gift.
Visse ting er en synd bare at tænke på.
Mor, Carmelina spiste den frugt, Nicolino gav hende.
Ti stille, sladrehank. Du bør passe dig selv.
Det gør jeg ikke. Carmelina spiste frugten.
Der, i din datters skød, er frugten af hendes kærlighed.
En sur kærligheds søde frugt. Hvilken lidelse.
Hvor meget skal man betale for et øjebliks lykke?
Lidelse. Prisen er for høj til et øjebliks kærlighed.
Fordømte sjæl. Hvad siger du?
- Ikke noget. Jeg siger ingenting. - Ingenting?
Er du ikke flov over at sige den slags i din alder?
- Hvad er det for noget pjat? - Det er det ikke.
- Hvad er det så? - Sandheden.
Sandheden?
Du er stadig en lille pige. Det er umuligt.
Jeg er ikke en lille pige mere. Jeg er en kvinde.
- Vent, nu er jeg endda mor. - Jomfru Maria.
Hvad siger du?
Hvem er frugtsælgeren?
Mor, jeg kender kun én mand. Min Nicolino.
Nicolino. Nicolino igen foran mine øjne.
Jeg kan ikke klare det mere.
Amalia. Amalia.
- Hej, Sisinella. - Kom ind.
- Tal med mor. - Hvorfor?
Du gav Carmelina frugt, og nu har hun mavepine.
- Hvad? - Jeg ved det hele. Mor besvimede endda.
- Carmelina har besluttet sig. - Rør mig ikke.
Mor, vågn op. Jeg fortæller dig sandheden.
Mor. Mor.
- Amalia. - Mor, vågn op.
- Åh gud. - Så du, hvad der skete?
- Skynd dig, giv mig et kys. - Nicolino, er du vanvittig?
- Hav lidt respekt for min mor. - Giv mig et kys.
Mor, vågn op.
Nicolino prøver at kysse Amalia.
- Hvor er han? - Her er jeg. Til tjeneste.
Skandaløst, slyngel og idiot.
Du ødelagde min datter, vores hjem, vores familie. Det hele.
Tag det roligt. Jeg flygter ikke. Jeg tager mit ansvar.
Har du modet til at tale?
- Jeg vil ordne det hele. - Hvad vil du fikse?
Problemet er løst.
Hun fortjener en ærlig mand til sit barn.
- Hvor kan jeg finde en? - Jeg er en hæderlig mand.
- Jeg gifter mig med hende, hvis du vil. - Hvis jeg vil?
Du burde være mere ydmyg efter alle de problemer, du har skabt.
Selvfølgelig skal du det.
Men jeg vil vide noget.
Jeg har aldrig mistet dig af syne.
Jeg havde altid nogen til at holde øje med dig.
Forklar, hvordan du gjorde det.
Ikke nu. Carmelina ville skamme sig.
- Du ville skamme dig. - Ja, jeg skammer mig. Over hvad?
Du skulle have skammet dig før. Nu er det for sent.
Præcis. For sent. Meget sent.
Vi spilder tiden med al den snak.
- Nicolino har ret. Månederne går hurtigt. - De flyver.
- Hvornår skete det? - Det ved jeg ikke.
- Nicolino ved, at han gjorde det hele. - Hvad er det?
Jeg vil gennemskue det. Kom til Annunziata med mig.
Så vi kan finde ud af sandheden.
JORDEMODER
Skynd dig, Annunziata. Barnet bliver født af sig selv.
- Hatten. - Jeg har ikke hatten.
- Min. - Skal du bruge den til at føde?
- Jeg er en dame. - Jeg er bekymret.
Rolig, vi har tid nok.
Forsvind. Gå.
Min kone kan ikke vente.
Jeg må tale med dig.
Du behøver ikke tale med nogen. Jeg er den første.
Vent udenfor. Jeg kommer straks.
- Mit barn bliver født af sig selv. - Forsvind.
Nicolino, vent. Når jeg kommer tilbage, kan vi tale sammen.
Jeg kan ikke vente.
Amalia og Carmelina kommer. Hvis de finder mig her, er jeg færdig.
Kommer de her? Hvad laver de her?
Mellem dig og Carmelina.
Det er ikke, som du tror. Jeg har brug for din hjælp.
Hvor vover du? Jeg er en ærlig jordemor. Visse ting gør jeg ikke.
Slap af. Hvad forstod du?
Du må hjælpe mig med at blive gift med Carmelina.
Du ved, hvordan det er.
- Jeg fandt på et trick. - Hvad har du gjort?
Carmelina og jeg sagde, at vi ventede os, men det passer ikke.
Jeg bestiger Golgata for dig. Jeg klatrer.
- Gå ikke derop. - Hvorfor ikke?
- Annunziata er her ikke. - Er hun gået?
Nej, hun gik ikke.
Hun er her ikke, men er ikke gået endnu?
- Kom så, Carmelina. - Okay, gå.
Hvad der end sker, så sker det.
Det er skæbnen. Han bliver født af sig selv.
- Hvad vil du have af mig? - Sig, at Carmelina er gravid.
Så vi kan blive gift.
Hvis hun opdager det, hvordan vil jeg så se ud?
Bare rolig. Det ordner jeg med det samme.
Nu skal vi af sted. Kom så.
De er her. Gå derover.
Amalia, hvordan går det? Hvor dejligt at se dig igen.
- Børnene er et problem hver dag. - Hvad skete der?
- Du skal tjekke pigen. - Hvad er det, du siger?
Der skete ikke noget. Det er bedst, hvis jeg går.
Carmelina, kom her.
Fortæl mig, hvad der skete.
Åbn munden, og stik tungen ud.
- Denne pige er gravid. - Mig?
- Det er meget tydeligt. - Hvordan? Bare ved at kigge?
Man kan se det med det blotte øje. Babyen er derinde.
- Jeg tror, det er en dreng. - Det passer ikke.
Ved du mere end Annunziata?
Nicolino og jeg har ikke været alene sammen.
Så det er en anden? Hvem var det?
- Ingen. Hvordan skete det? - Jomfru Maria.
Slap af, Amalia.
Klar? Til hvad? Uden mig?
Jeg vidste det. Jeg tager mig af det. Tillykke. Farvel.
Undskyld, jeg må fortælle den stakkels fyr, der venter.
- Hvem er det? - Faren.
Faren. Er det ikke Nicolino?
Vent. Hvor skal du hen?
Carmelina. Kom her.
- Kom her. - Nicolino, jeg er bange.
- Hvad laver du? - Annunziata er med i det.
- Bliv ved med at spille din rolle. - Jeg vidste ingenting.
- Jeg blev bange. - Det gik fint.
Du er faren.
- Det var dig. - Hvad laver du?
- Hvilken far? - Øjeblik.
- Det er den anden far. - Hvad snakker du om?
Tag det roligt. Det er en smuk pige.
Den der? Hun ville spise mig.
Nej. Ikke hende. Jeg har lige fundet ud af, at du er far.
I var alle med på den.
Tag det roligt. Jeg er faren.
Nicolino, du er her. Hvem er denne mand?
Han skulle have et barn.
- Okay, men den rigtige far er mig. - Ja, den rigtige far er ham.
Hvad sagde du? Gentag det.
- Jeg slår dig ihjel. - Stop.
Hvor ulækkert. Lad os se på situationen.
Du er far til dit barn.
- Han er far til endnu et barn. - Godt.
Min datter har kun en far, og den far er mig.
- Lad os håbe det. - Nej, det er mig.
Gå hen til din datter.
Lad dem blive gift med det samme.
- Skynd dig. - Gift dig med det samme.
Kom tilbage, når tiden er inde.
- Forstår du det? - Selvfølgelig.
- Tak. - Selv tak.
Slap af, Nicolino. Det er de sidste ofre.
Det er ydmygende.
Men Maria tager sig af papirerne til vores ægteskab.
- Send os straks dokumenterne. - Bare rolig.
- Jeg skynder mig. - Må Herren vejlede dig.
For hver dag der går, bliver problemet større.
Det er klaret.
Tante Maria, dine tasker er på. Du kan køre.
- Du er endda sjov. - Skal jeg græde?
Amalia, bliv ikke vred, han reagerer ikke.
Tænk på dokumenterne. Send dem med det samme.
Carmelinas ære er i dine hænder.
Mor, vil du fortælle alle det?
Jeg er ikke som dig og Nicolino.
Historien har gjort mig træt. Jeg har kvalme.
- Nicolino. Du skal kaste op. - Hvad vil du?
Bare rolig, jeg er ikke syg.
Jeg har to børn. Jeg er mere ekspert end dig.
I din tilstand bør du få kvalme.
- Lad mig være. - Nej.
Hvis mor siger, du har kvalme, så har du kvalme.
- Virkelig? - Ja. Mor har altid ret.
Bare rolig, det vil hjælpe dig.
- Mor, jeg kan mærke noget. - Hvad er der?
- Jeg har lyst til jordbær. - Jordbær?
Vent lidt.
Ja. Jordbær.
- Jeg sender nogen ud efter dem. - Mor, de er dyre.
Jeg er ligeglad. Nicolino skal lære, hvad det vil sige at være far.
Nicolino.
Køb et halvt kilo jordbær. Carmelina har lyst til dem.
Jordbær? Er du sikker?
- Ja, jordbær. - Ikke appelsiner eller klementiner?
Det kan ikke være født sulten efter jordbær.
Jeg henter jordbær til Carmelina.
God dreng.
- Nicolino, godmorgen. - Godmorgen.
Carmelina har lyst til jordbær.
Hun har en trang. Amalia fortalte mig det.
Barnet kommer til foråret, ikke?
Hvad? Mange forår kommer, men intet kommer ud.
Hvad? Har du stadig ikke løst problemet?
Carmelina er en respekteret pige.
Og det er jeg også.
Hvad siger jeg til Amalia? Du lovede…
Vil du have mig anholdt?
Hvis bare. Du kom til mig, jeg er en ærlig professionel.
Du bad om min hjælp, men du vil ikke samarbejde.
- Jeg gjorde alt. - Nicolino, nu er det nok.
Hvis Amalia ringer, fortæller jeg hende sandheden.
- Nej. - Jo.
Bare vent et par dage mere.
Hold mund. Gå væk. De unge generationer er forfærdelige.
For at få et barn har de brug for hjælp.
Postbud, er der post til familien Gerace?
- Ja, et anbefalet brev. - Hvor skal jeg skrive under?
Tak. Annunziata.
Annunziata, dokumenterne er ankommet. Carmelina.
- Du skal spise. - Carmelina.
- Her er jordbærrene. - Langsomt.
Barnet lider måske. Fald ned.
- Jordbærrene? - Dokumenterne er ankommet.
- Lad mig se dem. Det er dem. - Fantastisk.
Vi er klar.
Endelig.
Nu kan vi blive gift.
Åh gud. Åh nej.
- Det er umuligt. - Hvad skete der?
Det er umuligt, min datter. Noget forfærdeligt.
- Mit barn, vær stærk. - Mor, du skræmmer mig.
- Hvad skete der? - Stakkels barn.
Sikket rod. Hvad gør vi nu?
- Er dokumenterne kommet? - Hvis bare du vidste…
Hvad?
Vil du fortælle mig det?
Her står, at du er en mand.
Carmelo Gerace, født i Benevento. Er det dig eller ej?
Ja, selvfølgelig. Hun er ikke en mand, hun er en kvinde.
Nicolino, jeg er en kvinde, jeg sværger. Jeg er en kvinde.
Hvordan kunne du blive far, hvis hun var en mand?
Nu om dage ved man aldrig.
Tiderne har ændret sig.
- Det kunne ske, ikke? - Sig ikke sådan noget sludder.
Det, du taler om, sker kun i nyhederne.
Hun er kun en mand ifølge sin fødselsattest.
Amalia, kan du huske, hvordan de begik den fejl?
Din mand ville have en dreng.
Ja. Det er sandt. Giosue, det var dig.
Din far, den dag du blev født,
var så sikker på, du var en dreng, at han registrerede dig som Carmelo.
Jeg var sikker på, han rettede hende efter fødslen.
Gode sjæl, han havde hovedet i skyerne.
Nicolino, åbn døren.
Skal jeg være en mand resten af livet?
Nej, vi skal bare lave en lille ændring.
På rådhuset med to vidner.
Bor Carmelo Gerace her?
Ikke ligefrem. Måske. Hvad handler det her om?
- Militærtjeneste. - Hvad?
Du forstod det godt.
Ifølge loven bliver han betragtet som en desertør, hvis han ikke dukker op.
Hav en god dag.
- Hvem? - Jeg har en militærkone.
- Nej. - Hvad skete der?
Mit barn, du bliver indkaldt til militærtjeneste.
- De vil forbedre dig. - Hvorfor græder du?
Det er mig, der burde græde.
Først moderen, så tanten, så søsteren og nu landet.
SOLDATERREKRUTTERINGSKONTOR
- Hvem vil du have? - Mig. Hende.
- Os. - Jeg forstår. Du er kadetten.
- Gå hen til sygeplejersken. - Gid jeg kunne, men det er ikke for mig.
- Det er for min kæreste. - Unge mand, spild ikke min tid.
- Carmelina, kom så. - Kvinder må ikke komme ind her.
- Min datter er ikke en kvinde. - Hvorfor er hun klædt som en kvinde?
Hun er klædt som en kvinde, men hun er ikke en kvinde.
Hun er en kvinde. Kvinder må ikke være her.
Jeg er blevet beordret hertil. Så jeg tager af sted som kvinde.
- Lad hende komme ind som kvinde. - Hvad drejer det sig om?
- Jeg har ingen tid at spilde. - Bare lad os gå.
- Min kæreste er en kvinde. - Hun har endda et barn.
- Som skal udføre militærtjeneste? - Nej. Det er hun nødt til.
- De erklærede hende desertør. - Det er ikke hendes skyld.
Hun vidste ikke, hun var en mand.
Han er en mand og behøver ikke militærtjeneste.
Hun er en kvinde, og hun skal i militæret.
- Hvad med dig? - Jeg må derind.
Du er skør.
- Det er absurd. - Ja, det er absurd.
Det er nytteløst at blive undersøgt.
- Pigen er ikke en mand. - Selvfølgelig. Det ser sådan ud.
Hun er en pige.
Desværre står der her Carmelo Gerace.
Og han skal bestå en undersøgelse.
Det kan være fup.
- De er ægte. Se. - Slap af, mor.
Jeg undersøger dig ikke. Det skal lægen.
- Kadet Gerace, følg mig. - Okay.
- Carmelina. - Fald ned.
Vi har intet at frygte.
Carmelina skal ikke undersøges som en mand.
- Hun skal ikke være soldat. - Sludder.
Carmelina.
- Hvor er Carmelina? - Hvor er min datter?
- Tag det roligt. - Jeg efterlader hende ikke her.
Venner.
Opfør jer pænt. Stilhed.
Må jeg? Værsgo, frøken.
Gå væk.
Vent lidt.
- Mere til højre. - Må jeg, major?
Jeg vil ikke forstyrres.
Undskyld mig, men det er vigtigt.
Øjeblik. Har du smerter i skulderen?
Træk vejret dybt.
- Kan du ikke få vejret dybere? - Mere end det, nej.
- Skal jeg lade hende vente? - Ja. Forstyr mig ikke.
Vent her. Når majoren er færdig, løser vi det hele.
Okay, jeg venter her.
Hvad laver I? Gå væk.
Kom ind.
Tag tøjet af.
Forstår du det? Nøgen.
Træk vejret.
Okay. Godt gået.
Hold vejret.
Det er for meget.
Hvad sker der?
Det er en meget underlig sag.
Nej, det er striptease.
Hvad laver du her?
Jeg blev tilkaldt, og nu skal jeg bestå en lægeundersøgelse.
- Hvad? - Skal jeg tage strømperne af?
Sig ikke sådan noget vrøvl, og få tøj på.
Hvor blev min stakkels datter af?
- Du kan ikke komme ind. - Er en pige gået her?
- Hun er der. - Hvor?
Hvad vil du?
Luk mig ind, jeg skal ind.
- Er de vanvittige? - Skamløst.
- Du er skamløs. Hvad har du gjort? - Hvem er du? Ud.
Jeg er moderen. Fortæl mig, hvad du gjorde ved min datter.
Skammer du dig ikke over at være nøgen?
Hvor vover du? Jeg bestemmer her.
Hvis jeg bestemte, ville det ikke ske.
- Hvor vover du? - Nicolino.
- Hvor kom du fra? - Carmelina, hvad har de gjort ved dig?
Nicolino, de gjorde dig fortræd.
Nu skal jeg også se det her.
Hvad er det for en opvisning i følelser?
Hvad betyder det?
Hvorfor er du her? Hvad vil du?
Jeg vil ikke være soldat.
Jeg vil bare giftes med Nicolino.
Hæv ikke stemmen.
- Det kan være farligt for barnet. - Og barnet? Hvor?
Det er på vej.
Tjek, så du kan afmønstre min datter.
Hvad er det for noget vrøvl?
Er det en god grund til at afmønstre hende?
Har du haft en gravid soldat før?
- Mor, vi kan ikke lyve for ham. - Hvad?
- Nicolinos idé var at blive gift. - Hvad?
- Hvad siger du? Er du skør? - Jeg er ikke gravid.
- Det har jeg aldrig været. - Hvad? Så du løj for mig.
- Mor, hun lyver. - Vi må sige sandheden.
Hvis de opdager, at vi har løjet…
- Hvilke løgne. - Vi kan blive anholdt.
- Hvad er det for en historie? - Det skal jeg sige dig.
Nu står det hele klart.
Det er historien om et usselt svin.
Slyngel og løgner.
- Forstår du det? - Der er ikke sket noget mellem os.
Praler du overhovedet af det?
Jeg troede, jeg havde en vanæret datter.
Mens du gjorde grin med en mor. Du skuffede mig.
- Tilgiv os. - Hold mund.
- Jeg kan ikke tilgive dig. - Hjælp.
Det er nok.
Den første kærlighed er uforglemmelig.
Skal vi vædde om, at jeg glemmer hende? Sådan kan jeg ikke leve.
Hvis jeg tænker på dig, tænker jeg også på din mor.
Det første had er uforglemmeligt.
Hvorfor ser du så trist ud?
Mister man en kvinde, finder man en anden. Tænk på i morgen. Hvad skal du bruge?
Kærlighed, eventyr, passion.
Kommer snart i biografen nær dig.
- Lad mig være. - Hvilken ven ville jeg være?
Du må glemme den pige.
- Det ville være fantastisk, men hvordan? - Find en anden.
Du har ret. Jeg må slette Carmelina fra mine tanker.
- Godt. Slet hende, udslet hende. - Undskyld, Carmelina.
Men jeg må slette dig.
Du er en mand nu. Kom med mig. Lad os glemme det.
Jeg har to piger med i aften.
Tag tøj på. Jeg henter dem.
Nicolino, jeg lader dig glemme Carmelina.
Du glemmer hendes kys
Du glemmer hendes kram
Du glemmer hendes kærlighed
Glem ikke pengene, for jeg har ikke en øre.
Du er den smukkeste
Du skal hedde Lili
Med dit hår sådan her
Jeg kan lide dig endnu mere
Nej
Forbliv den samme
Klip ikke dit hår
Brug ikke for meget makeup, skat
Men du
Du har besluttet dig
At klæde dig i rødt tøj
Og at blive kaldt Gigi
Sådan lever du
Mellem butikker og klubber
Du spiser roastbeef
Drik kun smoothies
Men hvorfor
Nej, skat
Bliv sådan her, smukke
Med dit rene ansigt
Med dit navn, Lili
Du er den smukkeste
Med dit hår sådan
Godnat, Lili
Godmorgen, triste.
- Hvad er der galt med din ven? - Vågn op.
Jeg tager mig af det. Vil du høre en vits?
To mennesker er på bryllupsrejse.
- Bryllupsrejse? - De er i sovevognen.
- De holder om hinanden. - Ja. Mens toget…
Det går langsomt om natten.
Jeg har altid drømt om bryllupsrejsen med hende.
- Med mig? - Nej. Hvad vil du?
Bruden…
Det er sjovt.
- Bruden? - Nej, vitsen.
Bruden slukker lyset og begynder at tage tøjet af.
Hvad hvis hun vil gøre det med en anden mand?
Hun skal gifte sig med mig. Ikke en anden mand.
Hold op, du ødelægger min vits.
- Hun tager tøjet af. - Hun skal ikke tage tøjet af.
Han er skør.
Jeg prøver at få ham til at le og se, hvordan han reagerer.
Han taler i telefon.
Carmelina, er det dig? Gudskelov, at jeg fandt dig.
Ja, det er mig. Det er virkelig mig.
Hvad snakker du om? Ja, jeg sværger.
Jeg holder af dig.
Vi er uheldige.
Græd ikke, Carmela. Carmelina.
- Min elskede… - Er du færdig?
Min elskede, græd ikke.
De rette papirer er kommet.
Jeg er ikke længere en mand. Jeg er en kvinde.
Vi kunne være blevet gift.
Hvad skete der? Er din kat død?
A, B, C. Hans kat døde Den døde i torsdags
- Miav. - Gå væk, sorte kat.
Nicolino, hvad er der galt?
Har du en kat?
Jeg jager den væk. Gå væk.
- Forbandede katte. - Skal vi danse?
Det er ingenting, skat.
Det er radioen.
Jeg skiftede radiostation. Jeg sværger.
- Skal vi danse? - Nej.
Er det en anden radiostation?
Du er med en anden kvinde. Min mor har ret.
Nu er det slut for altid.
Nej. Jeg er ikke din elskede. Jeg er hendes mor.
Frue…
Lad mig forklare.
Jeg lader dig ikke tale.
Du kan vove på at ringe igen. Forstår du det? Det er slut.
Hallo? Hallo?
Frue. Hallo?
- Hun er væk. - Du gjorde det endelig.
- Skal vi danse? - Det er din skyld.
Hvad laver du her? Hvem gik jeg ud med?
Nicolino, lad os danse.
Hun forlod mig for altid.
- Du ville glemme det. - Jeg vil ikke glemme hende mere.
Jeg holder for meget af hende. Jeg vil se hende igen.
- Du må hjælpe mig. - Mig?
Ja. Jeg må tale med hende.
Jeg må fortælle hende alt.
Hvordan, Gaetano?
Nicolino, jeg har en idé.
Hvor smukt.
De skrev et brev til julemanden.
Kom.
Forsigtig.
Carmelina.
Det er mig.
Nicolino, er du vanvittig? Mor kunne komme.
- Du er flot klædt sådan. - Jeg vil tale med dig. Jeg elsker dig.
- Gå hen til din mor. - Far. Han slog mig.
Se, mor.
Se.
Jeg har dig.
Slyngel. Du ødelagde en familie.
Du må gå. Dig, gå.
Giv mig den. Troede du, det var penge?
JEG HOLDER AF DIG OG TILGIVER DIG.
Jeg så dig. Kom ind.
Kom.
Din lille slyngel.
Gå ind.
Sankt Antonio, fred og velvære.
Fred og velvære.
- Sankt Antonio. - Nicolino, er du vanvittig?
- Løb væk. - Er det dig igen?
- Tror du, jeg er dum? - Frue.
Hvor vover du at klæde dig ud som munk?
Helligbrøde.
- Prøv igen. - Hvilken slags mennesker.
Jeg skal vise dig.
Gå ind igen. Gå.
Salam aleikum. Ved du, hvor Gerace er?
- Leder du efter garagen? - Ikke garagen.
Jeg leder efter familien Gerace.
- Gerace. Hvem er du? - En tyrkisk mand.
Jeg er en gammel ven af kaptajn Gerace. Han døde i stormen.
- Er du Giosues ven? - Ja, en ven af Giosue.
- Kender du ham? - Kom.
Det var en unødig tur. De døde alle sammen.
- I uvejret? - Nej, forskellige sygdomme.
Jeg er alene i et fremmed land.
Nej, jeg hjælper dig. Jeg kører dig hjem.
- Det her hus? - Nej, bag det etablissement.
- Der er en stakkels skør elefant. - Kom.
- Se, hvem jeg har med. - Salam.
- Skinke. Hvem er du? - Det er kokken.
- Jeg er kok. - Han er en tyrkisk kok.
Er du skør? Vi har ingen tjener, og så kommer du med en kok?
Så du vil ikke forstå. Vis ham din tatovering.
- Tatovering. Han forstår det ikke. - Jeg forstår ikke.
- Tatovering, blomst. - Jeg forstår.
Han er den eneste, der overlevede Cavalluccio di Mare.
- Og? - Taler jeg tyrkisk?
Jeg taler tyrkisk.
- Den tyrkiske mand på Giosues skib. - Præcis.
- Har du regnet min plan ud? - Ja.
Du vil erstatte den tyrkiske mand med en anden.
Det er svært at finde nogen.
Jeg har en, det er dig.
- Du er dum. - Ja. Du er dum.
- Fuldstændig dum. - Det siger han også.
Du er dum.
Gaetanino, du må hjælpe mig.
Jeg må forsøde fru Amalias hjerte.
Kun du kan gøre det.
Du må finde hendes svage punkt. Hjælp mig.
Jeg kender ikke Giosue og Amalia.
- Lad os spørge. - Lad os spørge.
- Hvad med tatoveringen? - Det er nemt.
- Du gør det her. - Hvilken tatovering?
- Hvor skal vi gøre af galningen? - På badeværelset.
- Hvor skal han sove? - I badekarret.
- Hvad skal han spise? - Ingenting.
- Hvad hvis han protesterer? - Jeg bider ham i hovedet.
Jeg vil ikke udgive mig for at være en tyrkisk sømand. Nej.
- Mor. - Hvem der?
Nicolino klædt ud som en tyrker.
Igen? Du rører dig ikke.
Jeg tager mig af ham.
- Salam. - Hvem er du?
- Bor Gerace her? - Ja, hvorfor?
Du må være Amalia, min ven Giosues kone.
- Det er jeg. - Sig ikke noget.
Du er Muzafer Kayan, kokken. Kom ind.
Den tyrkiske kok.
Carmelina, Sisinella, se.
- Se, hvem der er her. - Muzafer. Fars ven.
Ja, det er ham.
Undskyld, kom ind.
Ja.
Du godeste. Undskyld mig.
Undskyld, at jeg bliver følelsesladet. Du er her lige pludselig.
Kom.
Giosue, se, hvem der er her. Genkender du ham?
Han genkender mig ikke, Amalia. Der er gået mange år.
Se, hvor smuk han er på sit skib, Cavalluccio di Mare.
Genkender du ham?
Giosue. Min ven.
Det er dit hus. Giv mig din hat.
Sæt dig ned. Kan jeg byde på kaffe eller en drink?
Jeg vil ikke forstyrre. Måske noget at spise.
Sisinella, Carmelina, hent alt, hvad I kan finde i køkkenet.
Sæt dig ned.
Nu må du fortælle mig alt om skibsvraget.
Hvorfor skal jeg fortælle dig det? Giv slip på det.
Nej. Jeg vil vide det.
Hvor var Giosue under tyfonen?
- På skibet. - Ja, det ved jeg.
Jeg vil vide, hvor han var på skibet.
Han var på…
På… Du ved, hvordan han var.
Han kunne aldrig stå stille.
- Og hvad så? Sig det. - Så blev vinden kraftigere.
Du kender vinden, når den blæser.
Kaptajnen indså, at skibet var i fare.
Han skreg: "Lad os redde os selv, Gaetano."
"Lad os tage en redningsvest på."
I stedet for Muzafer kalder han dig Gaetano?
Fordi han var bange.
Han kaldte mig Gaetano. Jeg kaldte ham Vincenzo.
Ens rigtige navn er ligegyldigt.
Bare mindet om det giver mig gåsehud.
Bølgerne var høje som bjerge.
Alle hajerne omkring os lignede ansjoser.
Og så kom tyfonen.
Pas på sejlet. Det blæser.
Når vinden blæser, drejer skibet.
Vinden blæser
Sejlene filtres sammen
Stormen
Når det regner Bliver boven skinnende
Og lys
Himlen ligner blæk
Træmasten
Ligner sølv
Hvorfor tænder du, fyrtårn
Vi ved, hvordan vi kommer hjem om aftenen
Vinden blæser Sejlene filtres sammen
Det er Sirocco
Men dem, der elsker havet Og som elskes af havet
De er rige
Pas på vinden
Lad os tage vestpå
Vest
Biografen åbner snart. Han burde være her klokken 16.
- Jeg forstår ikke. - Det er min sag.
Nu forstår jeg. Forretning er forretning.
Kommer Gaetano ikke tilbage, får du at se.
Er du tilfreds? Vil du have noget andet?
Nej, tak. Min mave er fuld.
- Desserten var rigtig god. - Det var fars livret.
Carmelina, hent kaffe.
- Din datter er meget sød. - Tak.
- Er hun forlovet? - Slet ikke.
- Hun tænker ikke engang på det. - Hun tænker altid på Nicolino.
- Han hedder Nicolino. - Hold mund, og gå.
Nicolino er et pænt navn.
Han må være en god fyr.
Sig ikke det navn i mit hus. Undskyld mig.
- Selvfølgelig. - Her er kaffe.
- Din datter ligner dig. - Det passer ikke.
Alle siger, jeg ligner min far.
Din far? Laver du sjov?
Du ligner din mor så meget.
De samme dybe mørke øjne.
Meget passioneret.
Munden har samme farve som jordbær klokken fem om morgenen.
En fløjlsblød, klar hud som abrikoser i de første dage af juli.
Hår som silke, en bølge.
- Undskyld mig. - Min sweater.
Bare rolig, det er en tynd kaffe. Det går væk.
Carmelina, Sisinella, kom. Hent noget vand.
Milde himmel.
Rosen. Den samme rose fra Giosue.
Identisk.
Gør det noget?
Det er for længe siden. Jeg har kun set den på billeder.
Det er den eneste rose, der overlevede forliset.
Vil du have den, er den din. Jeg tilbyder dig den.
Hvad? Hvad skal jeg sige?
Jeg ryster.
Undskyld mig.
Vi åbner om fem minutter.
Stop. Først må I slå mig ihjel.
Han er min ven. Stop.
Gaetano, hjælp mig. Se, hvad der skete på grund af dig.
Mig? Gå ind, filmen starter snart.
- Hvordan kan vi starte forfra? - Lad os sætte en anden spole på.
De vil forstå.
- Det er et spørgsmål om fantasi. - Hør her.
Du drømmer.
Brød, kærlighed og drømme. Jeg så det i Tyrkiet.
Godt, men hold nu mund.
Talte du med hende?
Nicolino, tag det roligt.
Først må vi lære hinanden at kende.
Giv mig tid.
Armando, avisen er klar.
Til den delikate hud skal man bruge en æggemaske.
Jeg er ikke ekspert. Spørg min kone.
- Er den god? - Den er ikke god.
Den skal være rød som jordbærrene klokken fem om morgenen.
Forstår du det, Armando?
Jeg vågnede kun klokken fem om morgenen, da jeg var soldat.
Jeg ville ikke se på farven på jordbærrene.
Gaetanino, sig noget.
Jeg varmer hende op.
Når tiden er inde, fortæller jeg hende noget.
- Hør her. Vil du tale med hende? - Jeg vil prøve.
Men jeg kan ikke love noget.
Det er søndag, og de har lavet lasagne.
Du ved, hvad der sker i disse sager.
Du finder altid på undskyldninger.
Hurtige katte laver blinde killinger.
- Vil du være som katten? - Jeg vil giftes med Carmelina.
Tag hjem og vent på mig.
Tag dig af den tyrkiske mand.
Jeg forstår ikke, hvorfor Amalia sendte Sisinella på kostskole.
Hun sagde, hun havde brug for en god uddannelse
og at hun ville blive hjemme og lave ingenting.
Nej, det er ikke derfor.
Siden den tyrkiske mand ankom, er alt blevet vanvittigt i dette hus.
Her er han.
- Skal vi spise? - Det er dig.
Sid ned, der er snart frokost.
Er Amalia her ikke endnu?
- Annunziata tager sig af dig. - Hvor sjovt.
- Jeg vil gerne være alene med dig. - Med mig?
- Jeg vil gerne tale med dig. - Det har intet med mig at gøre.
Hvad forstod du? Jeg må fortælle dig noget vigtigt.
Og hvad så? Det er et respektabelt hus.
Tror du, det er dit harem?
Undskyld, jeg kommer for sent. Du ved, hvordan frisører er.
- Mellem en lok og en anden. - Mor, hvad har du gjort?
Kan du ikke lide mig?
Lyt ikke til hende.
Du er fantastisk.
Lad os skåle for din vidunderlige forvandling.
- Tak. - Jeg foretrækker gift.
- Hvad mener du? - Tag dig ikke af hende.
Hun fortjener ikke din venlighed.
Jeg ved, hvem hun tænker på.
Ja, jeg tænker på ham. Min Nini.
Han er så smuk. Jeg er så forelsket i ham.
Du må ikke græde.
Det er en besættelse.
- Nicolino. - Jeg kender ingen Nicolino.
Hvis Amalia ikke vil… Hun er ejeren.
Få hende ikke til at græde. Stakkels pige.
Den datter gør mit liv bittert.
Jeg tog glad hjem. Så glad.
Du må forblive sådan, Amalia. Tænk på dig selv.
Som jeg gør.
Jeg vil ikke holde lukket
De her papirblomster
De rigtige blomster blomstrer
I haven til dig
Forår
Er her
Træerne bliver lilla
Der kommer en fugl for at sige
Jeg lærte at flyve
Årene er gået
Årstiderne flyver
Sangene ændrer sig
Men ikke dig, du er altid den samme
For mig er du stadig smuk
Fordi jeg elsker dig
Verden er trist Hvis du ikke griner mere
Tag makeup på
Red dit hår
Tag en broche på
Kom nærmere mig
Dette spejl
Kan gøre kærlighedens mirakler
Mit hjerte skælver stadig
Og forelsker sig i dig
Sankt Genaro, hjælp Gaetanino.
Giv ham styrke og mod.
- Tror du, han klarer den? - Nej.
- Nej? Jeg siger ja. - Ja.
Han kommer og siger: "Løb hen til Carmelina. Hun venter på dig."
- Jeg kysser hende. - Nej.
Endelig.
- Og? - Jeg må tale med dig.
- Er der sket noget slemt? - Nej.
- Det gik godt for mig, men for dig… - Hvad?
- Salam, gå væk. - Mig?
Tal.
Nicolino, du må være modig.
Du må ikke gifte dig med Carmelina. Min nye position forbyder mig det.
Hvilken position?
Amalia og jeg elsker hinanden, og vi skal giftes.
- Hvad? - Som Carmelinas far kan jeg ikke.
- Kujon, forræder. Hvad har du gjort? - Slap af, Nicolino.
Hvorfor mig? Det var ikke min skyld, at jeg blev forelsket.
Hvis jeg ikke skal giftes, skal du heller ikke.
Jeg tager den tyrkiske mand med til fru Amalia.
- Muzafer. - Hun opdager det.
Det ville også være skidt for dig.
Jeg har mistet den tyrkiske mand.
Gaetanino. Jeg har mistet den tyrkiske mand.
Jeg er ligeglad. Amalia venter på mig.
Muzafer. Muzafer.
Gaetano. Gaetanino.
Muzafer. Muzafer.
Leder du efter den tyrkiske mand? Han er på terrassen.
- Muzafer. - Han gik amok.
- Hvad laver du? - Jeg beder til Allah. Bed også.
Kom så.
Vent. Her bor Giosues kone. Gerace-familien.
- Du sagde, at alle døde. - Jeg forklarer senere. Kom.
Jeg forstår. Vi skal til begravelse.
Jeg kender en, der fortjener en begravelse.
Hvad er der sket med dig?
Carmelina troede, at du begik selvmord.
Endnu en tyrkisk mand. Er de gået i land?
Jeg fortæller senere. Er Carmelina hjemme?
- Hun vasker tøj. - Alene?
Ja, alene. Amalia bor i Tyrkiet nu.
Jeg kidnapper hende.
- Tag dig af ham. - Nej, jeg er bange.
Det er rigtig godt. Jeg er snart tilbage.
- Skal du med til begravelsen? - Begravelse?
- Hvilken begravelse? - Du er uvidende.
- Nej, du er dum. - Mig?
Ja, du er dum.
Carmelina.
Carmelina, jeg er her.
Nicolino. Hvordan fandt du ud af, at jeg var her alene?
Jeg tænker kun på dig.
Er du virkelig alene?
Ja, mor er nedenunder.
Jeg kan ikke tro,
vi er her alene.
- Det er første gang. - Ja, men hvad nytter det?
- Kan jeg hjælpe dig? - Tak.
Carmelina. Carmelina.
Jeg kan ikke se dig, men jeg mærker dig.
Skal jeg komme over på den anden side?
Har du intet at sige?
- Carmelina. - Hvad vil du?
- Vov ikke at komme nærmere. - Og jeg kommer alligevel tættere på.
Vi er ikke engang forlovet.
Carmelina, hvad er vi? Jeg skal stadig forstå det.
Vi er forlovet hver anden måned. Forældre til et barn, der ikke eksisterer.
Forelsket uden at kunne sige det.
Nu hvor vi endelig er alene, vil du ikke have, at jeg kommer nærmere.
Jeg nærmer mig, Carmelina.
Siger du ikke et ord?
Forsigtig, Nicolino. Du kan ødelægge mig.
Så stik af.
- Selvfølgelig stikker jeg af. - Vent, jeg må fortælle dig noget.
Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det nu.
- Skal jeg sige det, Carmelina? - Hvad? Er du vanvittig?
Nej, men jeg bliver skør.
Stikker du ikke af? Carmelina, gør du ikke?
Jeg stikker af.
Carmelina, jeg… For pokker, det er svært.
Jeg holder af dig.
Nicolino, jeg hørte dig ikke.
Jeg holder af dig.
Se, hvor smukt det ord er.
Jeg holder af dig.
Er der ingen her?
Jeg holder af dig.
Carmelina? Er jeg skør?
Nicolino, jeg er skør.
Jeg holder af dig.
Har du hørt det? Det er dig igen.
Du sagde, du ikke ville svine dine hænder til med mig.
Nej. Faktisk ikke.
Muzafer, smid den person ned ad trappen.
Gaetano, stå stille. Nedenunder er der en rigtig tyrkisk mand.
- Han er klar til at handle. - Hvad snakker du om?
- Kender I hinanden? - Det er muligt.
På havet møder man mange mennesker.
Hvad snakker du om? Du kan ikke engang svømme.
Han er ikke sømand.
Jeg sendte ham hjem til dig for at få hjælp indefra.
Det er derfor, jeg ikke måtte se Carmelina.
- Hvem er du så? - Det skal jeg sige dig.
Han er en slyngel, en marionet, en forræder af venskab for lidt mad.
Fars ven, den eneste, der overlevede.
Han tog aldrig færgen til Capri.
Fars ven er nedenunder. Jeg henter ham.
- Hør, vær ikke ond. - Du vil betale for det, du gjorde mod mig.
- De vil dræbe hinanden. - Rør dig ikke.
Nu ved du også
hvad det vil sige at være forelsket.
De døde ikke.
Du bringer uheld til bygningen.
Vi skal bruge en masse røgelse. Af sted. Af sted.
Du ødelagde mig. Efter alt, jeg har gjort for dig.
Jeg tvinger dig ud på en båd.
- Men en hospitalsbåd. - Gaetano.
- Jeg sender dig på hospitalet. - Nicolino. Gaetano.
Kom her, frøken.
- Er hun fru Gerace? - Der er hun.
Det er en anden tyrkisk mand. Han sagde, at du var død.
Hvem er du?
Slår du mig? Jeg er din bedste ven.
Behandler du mig sådan efter alt det, jeg har gjort for dig?
Nicolino.
Vi voksede op sammen.
Du vidste, jeg var forelsket.
Det er ikke min skyld, hvis jeg også blev forelsket.
Gaetanino.
- Er du virkelig forelsket? - Ja.
Kom her, Gaetanino.
Kom her.
Du er ikke død. Du er i live. Jeg forstår det ikke.
Du forstår det udmærket. Jeg er død, død.
Jeg vil ikke høre mere om Giosue, tyrkiske mænd og skibe.
Forstyr mig ikke mere.
Vi tager ikke imod besøg mere.
Det forstod jeg godt. Hun er ikke død.
Alle narrede mig, stakkels tyrkiske mand.
Jeg vil straffe de skyldige.
Du godeste. Gaetano og Nicolino.
I skal lære ikke at gøre grin med mig.
Amalia, Carmelina, kom ned.
Den tyrkiske mand tæver dem.
Fru Annunziata.
Tyrkeren banker Gaetano og Nicolino.
- Hvad foregår der? - Gudskelov. Der kommer nogen.
Nicolino.
Hvad har du gjort ved ham?
Nicolino. Nicolino.
Min Nicolino. Er du i live? Hvad gjorde de ved dig?
Det ved jeg ikke.
Send ham væk. Jeg vil ikke se ham mere.
- Amalia, tilgiv mig. - Han gjorde det jo af kærlighed.
Jeg holder af dig.
Nicolino, jeg holder af dig.
Nicolino, jeg har besluttet mig. Jeg siger det foran alle.
- Jeg stikker af med dig. - Nej.
Kommer du alene eller med din mor?
Carmelina, opfør dig pænt. Jeg er din mor.
Kom ovenpå, og tag Nicolino med.
Nicolino, adlyd. Det er bedre for dig.
Adlyd, Nicolino. Jeg har også ordnet det hele for dig.
Amalia, vær lidt tålmodig.
Nicolino. Nicolino.
Stakkels mor. Måske skulle jeg lade være.
Lad os lave et eksperiment.
Smukke pige, kom ovenpå, for jeg må tilgive dig.
Nicolino, kom ovenpå. Vi har allerede tilgivet dig.
Jeg er din far. Vi skal giftes.
Unge mand.
I må ikke kysse på gaden.
- Så du det hele? - Det hele.
Så giv os en bøde. Gør, hvad du vil.
Du skal være min forlover.
Amalia, vores børn er gået glade herfra.
Lad os fokusere på vores lykke. Jeg har travlt.
Jeg er så forvirret. Hvordan kan jeg sige nej til dig?
Muzafer, Gaetanino, tag det roligt.
Har du bedt din mor om lov?
Har du også en mor?
Kom nærmere. Hvorfor står du op?
Hvorfor kom du på besøg?
Mor, jeg har jo sagt det.
Vi er kommet for at tale om vores bryllup.
Bryllup? Hvem er brudgommen?
Mig, mor.
"Mor"? Hvornår fik jeg dig?
Han kalder dig "mor", fordi han er gommen.
Han er brudgommen, og derfor kalder han mig "mor".
Kom og sæt dig.
Af sted.
Kom nærmere. Han er genert.
Du ligner en engel.
Du er så krøllet.
- Hvad hedder du? - Gaetano.
Gaetano. Sikket pænt navn.
Hvor gammel er du?
- 34. - 34? Sikken god alder.
- Hvad er dit job? - Jeg er en…
- Knivsliber? Jeg kan ikke lide det. - Nej.
- Jeg styrer en fremviser. - En fremviser?
Filmfremviser.
- Film. - Jeg arbejder i biografen.
Hvor længe har I datet?
- Der er gået næsten 20 dage. - 20 dage?
Som katte? Kalder du det kærlighed?
- Det er forfærdeligt. - Jeg elsker ham, mor.
Sikken mor og mor.
Moderen til den første moder til min moder.
Jeg plejede at sige, at for at kende en mand godt, skal man bruge syv tønder salt.
I må lære hinanden godt at kende.
I har brug for tid. Tre år er min afgørelse.
Så er vi i gang igen.
Dig, din mor og mig Der går rundt i Toledo
Vi går foran Og din mor går bag os
Dig, din mor og mig Jeg har problemer
Dig, din mor og mig Hvem skulle tvinge mig
Dig, din mor og mig Hvilken synd har jeg begået
Dig, din mor og mig
SLUT
Tekster af A. Jacobsen