Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag sa redan på vår första träff
Ta inte med nån
Istället tar du med din bror Syster, systerson
Vi är aldrig ensamma Vi är alltid minst tre!
Du lovade: "Imorgon, vem vet…
Det blir bara jag och mamma"
Du, din mamma och jag går runt i Toledo
Vi två går i förväg Din mamma går bakom oss
Du, din mamma och jag
Alltid tillsammans Det är galet!
Hon var till och med på vår smekmånad!
När vi går på bio eller dansar Och försöker kyssas
Är hon alltid där som en polis Och stoppar oss
Men jag är kär
Jag har gett upp
Jag kämpar inte emot längre
Du, din mamma och jag
Vilken tröst! Du, din mamma och jag
Jag är klar med det här problemet! Du, din mamma och jag
Sankt Januarius gav mig ett mirakel
Häromdagen kom hon inte ur sängen
Hon hade feber och såg döende ut
Jag trodde nästan Att bara vi två skulle gå ut
Sen hörde jag din mammas lilla röst
"Den lilla flickan följer med er"
Jag, din syster och du gick Till baren Chiatamoné
"Vill du ha glass eller något att dricka?"
Vilken som än kostar mest!
Som en souvenir från den dagen
Tog vi ett foto vid villan
Hon ville ha en ballong, en sötsak Och hon ville inte gå!
Jag såg på henne Och tänkte kasta henne i havet!
Jag gav upp
Jag är kär
Jag kämpar inte emot längre
Älskling, du är alltid med din familj
Din familj är mer som en stam De kommer från Milan, österifrån
Och alla dessa människor är alltid här!
En gammal moster som bor i Cefalù
Kom hit och åkte aldrig hem igen!
Jag, din moster och du
Stackars liten är så sjuk
Att hon svimmar då och då
Jag, din moster och du
Färska ägg och mozzarella
Vi åker bara runt med häst och vagn!
Jag betalar för allt Vem ska betala tillbaka?
Antingen dumpar jag dig nu Eller så är jag pank nästa månad
Du ger mig inget annat än problem Jag borde gifta mig med en annan
Jag vill aldrig se dig igen
Du, din mamma och jag
Jag, din far, din bror, din syster
- Friheten är här! - Nej, fru Amalia.
Jag slår mig fri!
Du hittar aldrig en mor som jag!
Fru Amalia, du är ingen mor, du är två mödrar,
två svärmödrar, alla svärmödrar i världen!
Skölj munnen med rosenvatten innan du talar till mig!
Vi närde en huggorm i vår famn.
Håll käften! Du är inte värdig att nämna huggormar!
De är Guds heliga djur.
Du lovade att ta mig till helgedomen i Pompeji!
Moster Maria, gå till Pompeji till fots, som pilgrimerna.
Nicolino, gå om du vill, men du återfinner mig på sjukhuset!
- Jag tar livet av mig! - Sätt fart!
- Jag vill dö! - Sätt fart.
Nicolino gick och kommer aldrig tillbaka!
Han kommer aldrig tillbaka!
Det är över.
Jag tycker synd om henne.
Vad bryr jag mig?
Jag ska gifta mig med en föräldralös och göra nåt gott i livet.
Framför allt får jag lite lugn och ro.
God kväll.
Hej Gaetano.
Nicolino, så du är inte död! Jag har inte sett dig på fyra föreställningar!
Du lär se mig oftare nu, jag har gjort slut med mamman.
- Med mamman? - Mamman, Carmelina…
I det här landet är en förlovning som att vara slav.
Som tur var förstod du det. Nu är du fri och avslappnad.
- Inramning! - Fan!
Man kan inte slappna av för en minut här på scen.
Nicolino, du var duktig.
Här, drick lite vin.
Vad gör du?
Don Gaetano, vad gör du? Sover du?
- Va? - Det är fortfarande första akten.
- Och? - Vi har redan sett det här!
Då förstår du historien bättre.
Du är ignorant, du måste se saker två gånger!
- Vad nu? - Vänta till slutet av filmen. Gå.
Nicolino, vad tänker du på?
Utan Carmelina kan jag lika gärna ta livet av mig.
Vad har busschauffören gjort dig?
Gift dig med henne om du vill bli ruinerad.
Lätt för dig att säga!
Hennes mamma sa: "Carmelina är fortfarande en liten flicka.
Bara efter tre år kan ni känna varandra tillräckligt väl."
Inte ens ett äktenskap varar i tre år!
Hon klagar på att jag inte har ett fast jobb.
Vet hon att du driver den här biografen?
- Hon hatar biografer, hon föredrar tv. - Vad hemskt!
- Vem vill hon ha till sin flicka? - Jag vet!
Giosuè ruinerade mig.
Giosuè hade armar stora som berg-och dalbanor!
Jag gillar dem inte, de äcklar mig.
Du måste gifta dig med en stark man, en sjöman som din pappa.
Nicolino är stark. Han är starkare än pappa
och han har inga fula tatueringar.
Otacksamma barn. Hur vågar du förolämpa din pappas tatueringar?
Hon tar kål på mig.
Kom till bordet i stället för att bråka. Det börjar bli kallt!
- Jag äter den ändå. - Amalia, låt henne vara.
Carmelina menade inte att förolämpa honom.
Annunziata, du vet vad rostatueringen betyder för mig.
Du har sagt det många gånger! Du är rosen.
Han skaffade tatueringen så att jag alltid kunde vara med honom.
Såna män finns inte längre!
De dog alla med honom i skeppsbrottet.
Må de vila i frid. Lite till.
De stackars flickorna
måste nu offra sig för dessa taniga män som är kvar.
Nicolino är en av de goda.
Jag vill inte bli en gammal hagga som moster Maria!
Du kan bara drömma om att bli som jag. Jag är en respektabel kvinna.
Jag gifte mig aldrig för jag har alltid hatat män.
Mamma säger att du föddes som hagga.
- Sa du det? - Det är inte sant!
Det är för mycket! Det är för mycket!
- Maria! - Jag går.
- Varför? - Jag ska tillbaka till Benevento.
Maria, vad gör du? Du vet att vi älskar dig!
Fula skvallerbytta!
Nu när vi har fått ur oss allt det har vi ätit klart.
Carmelina, jag hjälpte din mamma att sätta dig till världen.
Jag vill hjälpa dig att stanna i den.
Ät ett kycklinglår. Det är så gott!
Nej!
Utan Nicolino är kyckling inte bara kyckling.
Till och med huset och möblerna.
Jag köpte till och med gardinerna.
Carmelina gillade ljuskronan.
Så hemskt! Jag gillar det inte.
Kärlek får en att göra konstiga saker!
Allt i huset var allt ett gift par kunde önska sig.
Allt fanns där. Det var bara hon som saknades.
Nej, ett askfat saknades! Allt saknades.
Varför bryr jag mig? Nu bränner vi ner det förbannade huset!
Vem stör mig?
- Nicolino. - Vad gör du?
Jag kom för att bo här. Jag vill inte att du är ensam.
Jag offrar mig och bor med dig.
- Det kan du inte. Carmelina ska bo här. - Ni två började ju bråka!
- Ja, men… - Var ska vi sova?
Det finns bara en säng.
- Vi löser det! - Gaetano!
Hör på. Om du ska stanna här får du sova i vardagsrummet.
- Du kan inte sova i sängen. - Ullen blir förstörd.
Jag bryr mig inte. Jag är förstörd, det blir likadant med ullen!
Gaetano, jag lider verkligen!
Nicolino, du lider för att du vill lida.
Om jag var hennes fästman skulle ullen duga!
Gaetano, försvinn!
Carmelina är en seriös tjej.
Minns du filmen vi visade förra veckan?
Och?
Det var två älskare som ville gifta sig,
men föräldrarna var emot det.
Föräldrarna tvingades låta dem gifta sig, förstår du?
- De blev tvingade. - Hon är inte sån.
Jag bryr mig inte om det är sant eller inte, men vi borde hota med det.
Du behöver bara säga:
"Låt oss gifta oss nu, annars blir det bröllop och dop samtidigt."
Men nu har jag inte längre modet att ens gå nära deras hus.
Om du inte underkastar dig hennes mor är det bäst att du glömmer henne.
"Allt bra har en dålig sida."
Säger han vars svärmor dog och fick betala för hennes begravning.
Mamma, jag vill inte äta.
Jag vill dö av hunger som greve Ugolino.
Vill du inte äta?
Moster Maria bjöd hit oss så att vi kunde bli sams!
Gör det för mig, Carmelina.
Det var svårt för mig att komma hit med dig.
Jag ska ändå inte äta. Jag vill sluta som greve Ugolino!
Vem är han? Vet du nåt om honom?
Jag känner honom inte.
Aristokraterna har det tufft.
- Mamma, jag ska äta. - Jag bryr mig inte om du äter.
Försiktigt, du kan hamna i havet!
Nu börjar vi äta.
Ska du bete dig så här på grund av den där fånen?
Ska vi nånsin äta? Jag tänker börja äta.
- Nåt att äta? - Självklart.
- Fisksoppa. - Jag tar spaghetti och musslor.
- Bra. Fröken? - Spaghetti och fisksoppa.
- Ska jag ta ut dem tillsammans? - Tillsammans.
- Har du lasagne? - Självklart.
Två spaghetti med musslor, två fisksoppa och en lasagne.
Lasagne!
Jag vill avbeställa en spaghetti och tar lasagnen istället.
Jag vill också ha lasagne. Avbeställ en soppa.
- Jag avbeställer en fisksoppa. - Nej.
Jag tar hennes fisksoppa istället för lasagne.
Synd för Carmelina om hon inte vill äta.
Carmelina vill äta. Hon ska äta!
Hon är hungrig, maten kommer.
- Det var allt som behövdes! - Nicolino.
Kom hit. Vad gör du här?
Vill du bråka ute bland folk?
Jag kom för att be om ursäkt.
Att du vågar!
Jag vet att jag hade fel, men jag vill gottgöra det.
- Jag är din ödmjuke son. - Vilken son pratar du om?
Du tillhör inte min familj.
Kom ihåg att Carmelina måste äta.
Jag kan inte leva utan er. Jag älskar er.
Mig? Han är helt galen!
- Älskar du mig? - Ja.
Dig, Sisinella, moster Maria. Jag älskar er alla!
Jag är så van vid att vara med er.
Igår gick jag runt ensam och det kändes som om jag var naken.
Låt honom kyssa din hand så behöver vi aldrig oroa oss för det igen.
Jag vill sköta mig. Blod är inte vatten.
Jag vill inte att min dotter dör.
- Bra jobbat! - Vi går och äter.
Vad är detta? Håll händerna i styr. Kom igen!
Kom igen. Vi sätter oss där.
Äntligen kan vi äta. Jag har sett fram emot det!
Inte där. Moster Maria vid bordsänden, sitt där.
Damerna har redan beställt. Vad vill du ha?
- Tortellini med köttfärssås. - Tortellini!
- Jag tar tortellinin också. - Och tortellini till mig med.
- Jag vill ha glass. - Okej, vi köper glass efteråt.
Lugna er, mina damer!
Tala en i taget, annars förstår jag ingenting.
Ni bad om tre fisksoppor,
men nu vill ni ha tre tortellini.
En spaghetti och en lasagne.
Vi har några minuter. Lyssna på vad jag ska säga.
- Du ska få barn. - Vad säger du?
- Är du okej? - Ja.
Förstod du vad vi beställde?
Ja. Tre tortellini, två lasagne och en fisksoppa.
Och till den unga damen… Var är den unga damen?
Carmelina, beställ nåt att äta!
- Äggröra. - Allt är en enda röra!
Jag vill ha äggröra, tortellini och fisksoppa.
Jag skulle ta det också, men min lever gör ont!
- Vem beställde lever? - Du förstod ingenting!
Ingen beställde lever.
Gör som jag säger. De kommer tvingas att ge upp.
Jag kommer att råka illa ut!
Du måste göra det för vår kärlek, för vår lycka.
Jag skrev ner det jag ville berätta.
"Det här är frukten.
Frukten i den handen.
Här i din dotters livmoder finns frukten av hennes kärlek."
Jag visste det!
"Mamma, i din dotters livmoder
finns frukten av hennes kärlek!
En sur kärleks söta frukt.
Varför är den sur?"
Hallå! Vad gör du?
Vilket dåligt uppförande.
Carmelina säger att hon har en frukt.
Vilken frukt?
Hon måste ha ätit den, hon säger att den är söt.
Söt?
"För ett ögonblicks lycka.
Hur mycket jag lider!
Hur mycket…" Nej!
"Hur mycket måste man betala för ett ögonblick av lycka?"
Vilken skandal!
- Amalia, min syster. Var stark och lugn. - Vad hände?
- Carmelina har en frukt i livmodern. - Vilken frukt?
Den söta som var sur.
- Är det ett skämt? - Vad är en livmoder?
- Har Carmelina ont i magen? - Det är inte magont! Om bara det var så!
- Vad är det? - Du måste vara lugn.
Jag är lugn. Vad pratar du om?
Försök förstå. Jag är inte gift.
Vissa saker är synd bara att tänka på!
Carmelina åt frukten som Nicolino gav henne.
Tyst, skvallerbytta! Du borde sköta dig själv.
Och det gör jag inte. Carmelina åt frukten!
"Där, i din dotters livmoder, finns frukten av hennes kärlek.
En sur kärleks söta frukt. Vilket lidande!
Hur mycket måste man betala för ett ögonblick av lycka?
Lidande! Priset är för högt för ett ögonblicks kärlek."
Eländiga själ! Vad säger du?
- Inget. Jag säger inget. - Inget?
Skäms du inte att säga sånt i din ålder?
- Vad är det här för dumheter? - Det är inte dumheter.
- Vad är det då? - Sanningen.
Sanningen?
Du är fortfarande en liten flicka! Det är omöjligt.
Jag är ingen liten flicka längre, jag är en kvinna.
- Vänta, nu är jag till och med mamma. - Jungfru Maria!
Vad säger du?
Vem var det som sålde frukten?
Mamma, jag känner bara en man. Min Nicolino!
Nicolino. Nicolino framför ögonen på mig igen!
Herregud, jag klarar inte det här längre.
Amalia!
- Hej, Sisinella. - Kom in.
- Prata med mamma! - Varför?
Du gav Carmelina frukt och nu har hon ont i magen.
- Va? - Jag vet allt. Mamma svimmade!
- Carmelina har alltså bestämt sig! - Rör mig inte.
Mamma, vakna. Jag ska vara ärlig.
Mamma! Mamma!
- Amalia. - Mamma, vakna.
- Herregud! - Ser du vad som hände?
- Skynda dig, ge mig en puss. - Nicolino, är du galen?
- Ha lite respekt för min mor. - Ge mig en puss!
Mamma, vakna!
Nicolino försöker kyssa Amalia.
- Var är han? - Här är jag. Till er tjänst.
Skamligt, lymmel, idiot!
Du förstörde min dotter, vårt hem, vår familj. Allt!
Håll dig lugn. Jag flyr inte, jag tar mitt ansvar.
Vågar du prata?
- Jag vill fixa allt. - Vad vill du fixa?
Problemet har redan gått för långt.
Hon förtjänar en hederlig man för sitt barn.
- Var kan jag hitta en? - Jag är en hederlig man!
- Jag kan gifta mig med henne, om du vill. - Om jag vill?
Du borde vara mer ödmjuk efter alla problem du har orsakat.
Självklart måste du gifta dig med henne!
Men jag vill veta en sak.
Jag tappade aldrig bort er.
Det var alltid nån som iakttog er.
Förklara hur ni gjorde det.
Det är inte rätt tillfälle. Carmelina skulle skämmas!
- Du skulle skämmas, eller hur? - Ja, jag skäms. Men för vad?
Du borde ha skämts förut! Nu är det för sent!
Precis. För sent. Väldigt sent.
Vi slösar tid med allt prat.
- Nicolino har rätt, månaderna går fort. - De flyger förbi!
- När hände det här? - Jag vet inte!
- Nicolino vet, han gjorde allt! - Vad är det här?
Jag vill gå igenom det här. Följ med mig till Annunziata.
Så att vi kan ta reda på sanningen.
BARNMORSKA
Skynda dig, Annunziata. Barnet föds av sig självt!
- Hatten. - Jag har inte hatten!
- Min! - Behöver du den för att föda?
- Jag är en dam! - Jag är orolig!
Lugn, vi har tid.
Ut. Gå!
Min fru kan inte vänta!
Jag måste prata med dig.
Du behöver inte prata med nån, jag var först.
Vänta utanför, jag kommer strax.
- Mitt barn kommer få födas på egen hand! - Ut.
Nicolino, vänta. När jag kommer tillbaka kan vi prata.
Jag kan inte vänta. Amalia och Carmelina kommer.
Om de hittar mig här är jag körd!
Kommer de hit? Vad ska de göra här?
Är det nåt mellan dig och Carmelina…
Det är inte som du tror. Jag behöver din hjälp.
Hur vågar du? Jag är en ärlig barnmorska! Vissa saker gör jag inte!
Slappna av. Vad förstod du?
Hjälp mig att gifta mig med Carmelina.
Du vet hur jag har det.
- Jag bestämde mig för att luras. - Vad gjorde du?
Jag och Carmelina sa att vi väntar barn, men det är inte sant.
Jag ska bestiga Golgata för dig. Jag klättrar upp för berget.
- Frun, gå inte upp! - Varför inte?
- Annunziata är inte här. - Gick hon?
Nej, hon gick inte.
Hon är inte här, men hon har inte åkt än?
- Sätt fart, Carmelina. - Okej, kör.
Det som händer, händer.
Det är ödet, han föds av sig själv.
- Vad vill du att jag ska göra? - Säg att Carmelina är gravid.
Så att vi kan gifta oss.
Om hon upptäcker allt, hur framstår jag då?
Oroa dig inte. Jag fixar det på en gång!
Nu måste vi gå. Kom igen.
De är här! Gå dit bort.
Amalia, hur mår du? Vad kul att se dig igen!
- Barnen är ett nytt problem varje dag. - Vad hände?
- Du måste undersöka flickan. - Vad säger du?
Inget hände! Det är bättre om jag går.
Carmelina, kom hit.
Sitt här och berätta vad som hände.
Öppna munnen, stick ut tungan.
- Hon är gravid! - Jag?
- Det är väldigt tydligt! - Hur? Genom att bara titta?
Man ser det med blotta ögat! Barnet är där inne.
- Jag tror det är en pojke. - Det kan inte vara sant!
Vet du mer än Annunziata?
Nicolino och jag har inte varit ensamma.
Så det är nån annan? Vem var det?
- Ingen. Hur gick det till? - Åh, jungfru Maria!
Lugna dig, Amalia.
Redo? För vad? Utan mig?
Jag visste det! Jag tar hand om det. Grattis och hej då.
Ursäkta, jag måste berätta för stackaren som väntar.
- Vem är det? - Pappan.
Fadern! Är det inte Nicolino?
Vänta! Vart ska du?
Carmelina. Kom hit.
- Kom hit! - Nicolino, jag är rädd!
- Vad gör du? - Fru Annunziata är med på det.
- Fortsätt spela din roll. - Jag visste ingenting!
- Jag blev rädd. - Det gick bra.
Du är fadern.
- Det var du! - Vad gör du?
- Vilken far? - Ett ögonblick!
- Det här är den andra fadern. - Vad pratar du om?
Snälla, lugna dig! Det är en vacker flicka.
Den där? Hon tänkte äta upp mig!
Nej! Inte hon! Du är fadern, jag fick precis reda på det.
Ni var alla med på det!
Lugn, jag är fadern.
Nicolino, du är här! Vem är den här mannen?
Han skulle få barn.
- Okej, men den riktiga fadern är jag. - Ja, den riktiga fadern är han.
Vad sa du? Upprepa det!
- Jag ska döda dig! - Sluta!
Vad äckligt! Låt oss gå igenom situationen.
Du är far till ditt barn.
- Han är far till ett annat barn! - Bra!
Min dotter har bara en far och den fadern är jag!
- Vi får hoppas det. - Nej, det är jag.
Gå till din dotter.
Låt dem gifta sig direkt.
- Skynda dig. - Gift er med en gång.
Kom tillbaka när det är dags.
- Förstår du? - Självklart.
- Tack. - Varsågod.
Slappna av, Nicolino. Det här är de sista uppoffringarna.
Det är förödmjukande.
Men Maria ska ta hand om äktenskapsdokumenten.
- Skicka dokumenten till oss nu! - Oroa dig inte.
- Jag skyndar mig. - Må Herren vägleda dig.
För varje dag som går blir problemet större!
Här, det är klart.
Moster Maria, dina väskor är packade. Du kan åka nu!
- Nu skojar han till och med! - Borde jag börja gråta istället?
Amalia, bli inte upprörd, han är en okänslig man!
Oroa dig för dokumenten. Skicka dem direkt.
Carmelinas ära ligger i dina händer!
Mamma, vill du berätta för alla?
Jag är inte som du och Nicolino!
Den här historien har gjort mig trött. Jag mår illa!
- Nicolino, du kommer att spy! - Vad vill du?
Oroa dig inte, jag är inte sjuk.
Jag har två barn. Jag är mer expert än du.
I ditt tillstånd borde du må illa.
- Låt mig vara. - Nej.
Om mamma säger att du mår illa, så mår du illa.
- Jaså? - Ja. Mamma har alltid rätt.
Oroa dig inte, det här hjälper dig.
- Mamma, jag känner nåt här. - Vad är det?
- Jag är sugen på jordgubbar. - Jordgubbar?
Vänta lite.
Ja, jordgubbar.
- Jag skickar nån att hämta dem. - Men mamma, de är så dyra!
Jag bryr mig inte. Nicolino måste lära sig vad det innebär att vara far!
Nicolino!
Köp ett halvt kilo jordgubbar, Carmelina är sugen på det.
Jordgubbar? Är du säker?
- Ja, jordgubbar! - Inte apelsiner eller klementiner?
Nej, gå nu. Barnet kan inte få födas sugen på jordgubbar!
Jag ska köpa jordgubbar åt Carmelina.
Duktig pojke.
- Nicolino, god morgon. - God morgon!
Jag kan inte stanna, Carmelina är sugen på jordgubbar.
Hon får sina begär allt. Och Amalia berättade för mig.
Barnet kommer väl till våren, eller hur?
Va? Många vårar må komma, men inget kommer ut!
Va? Har du fortfarande inte löst det problemet?
Carmelina är en respektabel flicka.
Och jag med!
Vad säger jag till Amalia? Du lovade.
Vill du att de ska gripa mig?
Om så vore! Du kom till mig, jag är en ärlig yrkeskvinna.
Du bad om min hjälp, men du vill inte samarbeta!
- Jag gjorde allt! - Nicolino, det räcker.
Om Amalia ringer mig, säger jag sanningen.
- Nej! - Ja.
Vänta lite till, åtminstone några dagar till.
Håll klaffen! Gå härifrån. Hur hemska är inte dagens unga?
De behöver hjälp för att få barn!
Brevbäraren, finns det post till familjen Gerace?
- Ja, ett registrerat brev. - Var ska jag skriva under?
Tack. Annunziata.
Annunziata, dokumenten har kommit! Carmelina.
- Du måste äta. - Carmelina.
- Här är jordgubbarna! - Sakta, sakta.
Barnet kan ta skada. Lugna dig.
- Jordgubbarna? - Dokumenten har kommit!
- Låt mig se dem. Det är de! - Underbart!
Vi är redo.
Äntligen!
Nu kan vi gifta oss.
Herregud! Herregud, nej.
- Det är omöjligt! - Vad hände?
Det är omöjligt, min dotter. Nåt hemskt!
- Var stark, mitt barn. - Mamma, du skrämmer mig!
- Vad hände? - Stackars barn!
Vilken röra! Vad kan vi göra nu?
- Har dokumenten kommit? - Om du bara visste.
Va?
Vill du berätta?
Här står det att du är en man.
Carmelo Gerace, född i Benevento. Är det du eller inte?
Självklart är det hon! Hon är ingen man, hon är kvinna!
Nicolino, jag är kvinna, jag svär. Jag är kvinna.
Hur kunde du bli far om hon var en man?
Man vet aldrig.
Tiderna har verkligen förändrats.
- Det kan hända, eller hur? - Prata inte strunt!
Det du pratar om händer bara på nyheterna.
Hon är bara en man enligt sin födelseattest.
Amalia, minns du hur de gjorde misstaget?
Din man ville ha en son.
Ja! Det är sant. Giosuè, det var du!
Dagen du föddes var din far
så säker på att du var en pojke att han registrerade dig som Carmelo.
Jag var säker på att han rättade till det efter födseln.
Gode själ, han hade huvudet bland molnen!
- Nicolino, gå och öppna dörren. - Men sen…
Måste jag vara man för resten av livet?
Nej, vi måste bara göra en liten korrigering.
I stadshuset med två vittnen.
Bor Carmelo Gerace här?
Inte direkt. Kanske. Vad handlar det här om?
- Militärtjänst. - Va?
Du förstod mycket väl.
Dyker han inte upp anses han vara desertör.
God dag.
- Vem? - Jag har en militärfru!
- Nej! - Vad hände?
Mitt barn, du kallas till militärtjänstgöring!
- De kommer att reformera dig. - Varför gråter du?
Det är jag som borde gråta!
Först modern, sen mostern, sen systern och nu landet!
- Vem vill du ha? - Jag. Henne.
- Oss. - Jag förstår, du är kadetten.
- Gå till sköterskan. - Gärna, men det är inte till mig.
- Det är till min flickvän. - Slösa inte bort min tid.
- Kom, Carmelina. - Frun, kvinnor får inte komma in här!
- Min dotter är ingen kvinna. - Varför är hon klädd som en kvinna?
Hon är klädd som en kvinna, men hon är ingen kvinna.
Hon är en kvinna. Kvinnor är inte tillåtna här.
Jag beordrades hit. Så jag går som kvinna.
- Låt henne komma in som kvinna! - Vad handlar det här om?
- Jag har ingen tid för sånt här. - Låt oss bara gå.
- Min flickvän är kvinna. - Hon är till och med gravid!
- Har det med militärtjänst att göra? - Nej! Hon måste!
- De förklarade henne desertör. - Det är inte hennes fel.
Hon visste inte att hon var man.
Han är en man och behöver inte göra militärtjänst.
Hon är kvinna och ska göra det.
- Och du? - Jag måste gå in!
Du är galen!
- Det är absurt! - Ja, det är absurt.
Det är meningslöst med en läkarundersökning.
- Flickan är ingen man! - Självklart. Det verkar så.
Hon är en flicka.
Här står det tyvärr Carmelo Gerace.
Han måste klara en hälsokontroll.
Det kan vara en bluff.
- De är äkta! Titta. - Mamma, lugna dig.
Jag gör inte undersökningen, det måste doktorn göra.
- Kadett Gerace, följ mig. - Okej.
- Carmelina! - Lugna dig.
Vi har inget att frukta.
Carmelina ska inte bli undersökt som en man.
- Jag vill inte att hon ska vara soldat! - Struntprat!
Carmelina!
- Var är Carmelina? - Var är min dotter?
- Håll dig lugn. - Jag lämnar henne inte här!
Hörni!
Uppför er! Tystnad.
Får jag? Snälla, fröken.
Försvinn!
Vänta lite.
- Mer till höger. - Ursäkta, major?
Jag vill inte bli störd.
Ursäkta, men det är viktigt.
Ett ögonblick. Har du ont i axeln?
Andas djupt.
- Kan du inte andas djupare? - Inte mer än så.
- Ska jag låta henne vänta? - Ja. Stör mig inte!
Vänta här. När majoren är klar löser vi allt.
Okej, jag väntar här.
Vad gör ni? Försvinn!
Kom in.
Klä av dig.
Förstår du? Naken.
Andas!
Okej! Bra jobbat.
Håll andan nu.
Det är för mycket!
Vad händer?
Det är ett märkligt fall.
Nej, det är striptease.
Vad gör du här?
Jag måste klara en hälsokontroll.
- Va? - Ska jag ta av mig strumporna?
Prata inte strunt och klä på dig.
Vart tog min stackars dotter vägen?
- Du kommer inte in! - Gick en tjej in här?
- Hon är där. - Var?
Vad vill du?
Släpp in mig!
- Är de galna? - Skamlöst!
- Du är skamlös! Vad gjorde du? - Vem är du? Ut!
Jag är mamman. Berätta nu vad du gjorde med min dotter!
Skäms du inte över att vara naken inför kvinnor?
Hur vågar du? Jag bestämmer här!
Om jag bestämde skulle sånt här inte hända!
- Hur vågar du? - Nicolino.
- Var kom du ut? - Carmelina, vad gjorde de med dig?
Nicolino, de gjorde dig illa!
Bra jobbat, nu måste jag ta hand om det här också.
Vad är det här för ömhetsbetygelser?
Vad är meningen med det här?
Varför är du här? Vad vill du?
Jag vill inte vara soldat!
Jag vill bara gifta mig med Nicolino.
Snälla, höj inte rösten.
- Det kan vara farligt för barnet. - Barnet? Var?
Det är på väg.
Undersök henne, så att du kan avföra min dotter.
Vad är det för struntprat?
Är inte det ett bra skäl att avföra henne?
Har du haft en gravid soldat förut?
- Vi kan inte ljuga för honom. - Va?
Det var Nicolinos idé att gifta sig.
Va?
- Vad säger du? Är du galen? - Jag är inte gravid!
- Det har jag aldrig varit! - Va? Så du ljög för mig.
- Mamma, hon ljuger. - Vi måste säga sanningen.
Om de får veta att vi har ljugit…
- Vilka lögner! - Vi kan bli gripna!
- Vad är det här för historia? - Jag ska berätta.
Nu förstår jag allt.
Det är historien om en eländig knöl,
lymmel och lögnare.
- Förstår du? - Inget hände mellan oss.
Skryter du till och med om det?
Jag trodde att jag hade en vanärad dotter.
Medan du drev med en mamma. Du gjorde mig besviken.
- Förlåt oss. - Håll klaffen.
- Jag kan inte förlåta dig. - Hjälp!
Det räcker!
Den första kärleken är oförglömlig.
Ska vi slå vad om att jag glömmer henne? Jag kan inte leva så!
Om jag tänker på dig, tänker jag på din mamma.
Det första hatet är oförglömligt.
Varför ser du så ledsen ut?
Förlorar man en kvinna, hittar man en annan.
Tänk på morgondagen. Vad behöver du?
Kärlek, äventyr, passion.
Kommer snart på bio nära dig!
- Låt mig vara. - Vilken sorts vän skulle jag vara då?
Du måste glömma henne.
- Det vore fantastiskt, men hur? - Hitta någon att trösta dig med.
Du har rätt. Jag måste glömma Carmelina.
- Bra! Radera henne, krossa henne. - Förlåt, Carmelina.
Men jag måste radera dig.
Du är en man nu. Följ med mig, så glömmer vi det.
Jag har två tjejer ikväll.
Klä på dig. Jag ska hämta dem!
Nicolino, du ska få glömma Carmelina.
Du glömmer hennes kyssar
Du glömmer hennes kramar
Du glömmer hennes kärlek
Glöm inte att ta med pengar, för jag har inte ett öre!
Du är den vackraste
Du får heta Lilì
Med ditt hår så här
Gillar jag dig ännu mer
Åh, nej!
Ändra inte
Klipp inte håret
Inte så mycket smink, älskling!
Men du…
Du har bestämt
Att klä dig i röda kläder
Och bli kallad Gigi
Du lever så här
Mellan affärer och klubbar
Du äter rostbiff
Dricker bara smoothies
Men varför?
Åh nej, älskling
Sitt så här, min sköna
Med ditt rena ansikte
Med ditt namn Lilì
Du är sötast
Med ditt hår så här
God natt, Lili!
God morgon, sorg!
- Vad är det för fel på din vän? - Vakna, vakna!
Jag tar hand om det. Vill du höra ett skämt?
Två personer är på smekmånad.
- Smekmånad? - De är i sovvagnen.
- De håller om varandra. - Ja. Medan tåget…
Det går långsamt på natten.
Jag har alltid drömt om min smekmånad med henne så här.
- Med mig? - Nej! Vad vill du?
Bruden…
Lyssna, den är jätterolig.
- Bruden? - Nej, vitsen!
Bruden släcker lampan och börjar klä av sig.
Tänk om hon gör allt det här med en annan man?
Hon måste gifta sig med mig! Inte en annan man.
Sluta, du förstör mitt skämt.
- Hon klär av sig! - Jag vill inte att hon klär av sig.
Han är galen.
Jag försöker få honom att skratta och se hur han reagerar.
Han pratar i telefon.
Carmelina, är det du? Tack och lov att jag har hittat dig!
Ja, det är jag. Det är verkligen jag.
Vad pratar du om? Ja, jag lovar.
Jag håller dig kär.
Vi har otur.
Gråt inte, Carmela. Carmelina.
- Min älskling. - Är du klar?
Gråt inte, älskling.
Rätt papper har kommit.
Jag är inte man längre, jag är kvinna.
Vi kunde ha gift oss!
Vad hände? Dog din katt?
A, B, C, hans katt dog ska du se Den dog i torsdags till och med!
- Mjau! - Försvinn, svarta katt!
Nicolino, vad är det?
Har du katt?
Jag jagar bort den. Försvinn!
- Förbannade katter! - Ska vi dansa?
Det är inget, älskling.
Det är radion.
Jag lovar, det är radion.
Jag bytte radiostation. Jag svär!
- Ska vi dansa? - Nej.
Är det en till radiostation?
Du är med en annan kvinna! Mamma har rätt!
Nu är det över, för gott.
Nej. Jag är inte din kärlek. Jag är hennes mamma!
Frun…
Snälla, låt mig förklara.
Jag låter er inte prata.
Våga inte ringa igen. Förstår du? Det är över!
Hallå? Hallå?
Frun! Hallå?
- Hon gick! - Du gjorde det äntligen!
- Ska vi dansa? - Det är ditt fel!
Varför kom du hit? Vilken kille jag gick ut med.
Nicolino, nu dansar vi!
Hon lämnade mig för gott!
- Du ville glömma! - Jag vill inte glömma henne längre.
Jag tycker för mycket om henne. Jag vill träffa henne igen.
- Du måste hjälpa mig. - Jag?
Ja. Jag måste prata med henne.
Jag måste berätta allt.
Hur då, Gaetano?
Nicolino, jag har en idé.
Så vackert!
De skrev ett brev till tomten.
Kom.
Försiktigt!
Carmelina.
Det är jag!
Nicolino, är du galen? Mamma kan komma när som helst.
- Du är stilig klädd så där. - Jag vill prata med dig. Jag älskar dig!
- Gå till din mamma! - Pappa! Han slog mig.
Titta, mamma.
Titta!
Jag har dig!
Usling! Du förstörde en familj.
Du måste gå. Försvinn härifrån!
Ge mig den. Trodde du att det var pengar?
JAG HÅLLER DIG KÄR OCH FÖRLÅTER DIG
Jag såg dig! Kom in!
Kom!
Din lymmel!
Gå in!
Sankt Antonius, fred och hälsa.
Fred och hälsa.
- Sankt Antonius… - Nicolino, är du galen?
- Spring! - Är det du igen?
- Tror du att jag är dum? - Frun!
Hur vågar du klä dig som en munk?
Hädelse!
- Försöker du igen… - Vilka människor!
…så ska jag ska visa dig!
Gå in igen. Gå.
Salam. Vet du var Gerace är?
- Letar du efter garaget? - Inte garaget.
Jag söker familjen Gerace.
- Gerace! Vem är du? - En turkisk man.
Jag är en gammal vän till kapten Gerace. Han dog i stormen.
- Är du en vän till Giosuè? - Ja, en vän till Giosuè.
- Känner du honom? - Kom.
Din resa var förgäves, de dog allihopa.
- I stormen? - Nej, olika sjukdomar.
Jag är ensam i ett främmande land!
Nej, jag ska hjälpa dig hem till mig.
- Det här huset? - Nej, bakom den byggnaden.
- Det finns en stackars galen elefant. - Kom!
- Titta vem jag har med mig. - Salam!
- Skinka! Vem är du? - Det är kocken!
- Jag är kock. - Han är den turkiske kocken!
Är du galen? Vi har inte en servitör ens och du tar hit en kock?
Så du vill inte förstå! Visa honom tatueringen.
- Tatuering. Han förstår inte! - Jag förstår inte.
- Tatuering, blomma. - Jag förstår!
Han är den enda som överlevde Cavalluccio di Mares skeppsbrott.
- Och? - Pratar jag turkiska?
Jag pratar turkiska!
- Den turkiske mannen på Giosuès skepp. - Precis.
- Kom du på min plan? - Ja.
Du vill byta ut den turkiske mannen mot en annan.
Det är svårt att hitta nån.
Jag har nån, det är du!
- Du är dum! - Ja. Du är dum.
- Så dumt. - Det säger han också.
Du är dum!
Gaetanino, jag behöver din hjälp.
Jag måste smickra fru Amalias hjärta.
Bara du kan göra det.
Du måste få henne till hennes svaga punkt. Hjälp mig.
Jag vet inget om Giosuè och Amalia!
- Vi frågar bara! - Vi frågar bara!
- Tatueringen då? - Det är lätt.
- Du gör det här. - Vilken tatuering!
- Var ska vi ställa galningen? - I badrummet.
- Var ska han sova? - I badkaret.
- Vad ska han äta? - Inget!
- Tänk om han protesterar? - Jag slår honom i huvudet.
Jag tänker inte låtsas vara den turkiske sjömannen. Nej!
- Mamma! - Vem där?
Nicolino, klädd som en turk.
Igen? Rör dig inte.
Jag tar hand om honom.
- Salam. - Vem är du?
- Bor familjen Gerace här? - Ja, hur så?
Du måste vara Amalia, min vän Giosuès fru.
- Jag är… - Nej, säg inte.
Du är Muzafer Kayan, kocken. Kom in.
Den turkiska kocken.
Carmelina och Sisinella.
- Titta vem som är här. - Muzafer. Pappas vän.
Ja, det är han.
Ursäkta, kom in.
Ja.
Herregud! Ursäkta mig.
Ursäkta att jag blir känslosam. Du kom så plötsligt.
Kom.
Giosuè, titta vem som är här. Känner du igen honom?
Han känner inte igen mig, Amalia! Det har gått många år.
Se så vacker han är på sitt skepp, Cavalluccio di Mare.
Känner du igen honom?
Giosuè. Min vän.
Känn dig som hemma. Ge mig din hatt.
Sätt dig. Vill du ha kaffe eller en drink?
Jag vill inte vara till besvär, men kanske nåt att äta.
Sisinella, Carmelina, gå till köket och hämta allt ni kan hitta.
Sätt dig.
Nu måste du berätta allt om skeppsbrottet.
Varför vill du höra om det? Låt det vara förglömt.
Nej!
Jag vill veta.
Var var Giosuè under tyfonen?
- På skeppet. - Ja, jag vet.
Jag vill veta var han var på skeppet.
Han var på…
På… Äsch, du vet hur han var.
Han kunde aldrig stå still.
- Och sen? Berätta! - Sen blev vinden starkare.
Du vet hur det är när det blåser.
Kaptenen insåg att fartyget var i fara.
Han skrek åt mig: "Gaetano, låt oss rädda oss själva!
Vi tar på oss flytvästar!"
Kallade han dig Gaetano istället för Muzafer?
För att han var rädd.
Han kallade mig Gaetano och jag kallade honom Vincenzo.
Ens riktiga namn spelar ingen roll i såna stunder.
Bara minnet av det ger mig gåshud. Titta.
Vågorna var höga som berg.
Alla hajar omkring oss såg ut som ansjovis.
Sen kom tyfonen.
Försiktigt med seglet, vinden blåser.
När det börjar blåsa börjar fartyget svaja.
Vinden blåser
Seglen trasslar ihop sig
Stormen!
Det regnar Fören blir blank
Och ljus
Himlen ser ut som bläck
Trämasten
Ser ut som silver
Fyren, varför lyser du?
Vi hittar hem även på natten
Vinden blåser Seglen trasslar ihop sig
Det här är sirocco
Men de som älskar havet Och blir älskade av havet
De är rika
Var försiktig med vinden!
Vi reser västerut!
Västerut!
Biografen öppnar. Han borde ha varit här vid fyra.
- Jag förstår inte. - Det är min ensak!
Nu förstår jag. Affärer är affärer.
Om Gaetano inte kommer tillbaka ska du få se!
Är du nöjd? Vill du ha nåt annat?
Nej, tack. Min mage är full.
- Efterrätten var jättegod. - Det var pappas favorit.
Carmelina, hämta kaffe.
- Din dotter är väldigt söt. - Tack.
- Är hon förlovad? - Inte alls!
- Hon tänker inte ens på det. - Hon tänker alltid på Nicolino!
- Så han heter Nicolino. - Tyst med dig och gå härifrån.
Nicolino är ett fint namn.
Han måste vara en bra kille.
Säg inte det namnet i mitt hus. Ursäkta mig.
- Självklart. - Här är kaffe.
- Din dotter liknar dig. - Det är inte sant.
Alla säger att jag liknar min pappa.
Din pappa? Skämtar du?
Du är så lik din mamma!
Samma djupa mörka ögon.
Väldigt passionerade.
Samma färg på munnen som jordgubbar klockan fem på morgonen.
Sammetslen, vacker hy, som aprikoser i början av juli.
Hår som silke, en våg.
- Ursäkta mig. - Min tröja!
Oroa dig inte, kaffet är svagt. Det kommer att försvinna.
Carmelina, Sisinella, kom! Hämta lite vatten.
Himmel!
Rosen. Samma Giosuè-ros!
Identisk.
Gör det nåt?
I så många år har jag bara sett den på bild.
Det här är den enda rosen
som överlevde skeppsbrottet.
Den är din om du vill ha den. Jag erbjuder dig den.
Va? Vad vill du att jag ska säga?
Jag skakar.
Ursäkta mig.
Jag öppnar om fem minuter.
Sluta! Först måste du döda mig.
Han är min vän. Sluta!
Gaetano, hjälp mig. Se vad som hände på grund av dig.
Jag? Gå in, filmen börjar snart!
- Hur kan vi börja om? - Vi sätter på en ny rulle.
De kommer att förstå.
- De behöver bara lite fantasi. - Hör på.
Du drömmer!
Bröd, kärlek och drömmar. Jag såg den i Turkiet!
Bra, men håll tyst nu.
Pratade du med henne?
Nicolino, du måste lugna dig!
Först måste vi lära känna varandra bättre.
Ge mig lite tid.
Armando, tidningen är tydlig.
Till känslig hy behöver man en äggmask.
Jag är ingen expert, fråga min fru.
- Här, blir det bra? - Nej, det är inte bra.
Det ska vara rött som jordgubbar klockan fem på morgonen.
Förstår du, Armando?
Jag vaknade bara klockan fem på morgonen när jag var soldat.
Och jag tittade inte på färgen på jordgubbarna!
Gaetanino, säg nåt till henne.
Jag värmer upp henne.
När tiden är inne ska jag berätta nåt för henne.
- Lyssna! Kan du prata med henne? - Jag ska försöka.
Men jag kan inte lova det.
Det är söndag, de gjorde lasagne.
Du vet vad som händer i såna här fall.
Du hittar alltid på ursäkter!
Katten som skyndar sig får blinda kattungar.
- Vill du vara som katten? - Nej. Jag vill gifta mig med Carmelina!
Gå hem och vänta på mig.
Ta hand om den turkiske mannen.
Jag förstår inte varför Amalia satte Sisinella på internat.
Hon säger att hon behövde en bra utbildning
och att hon skulle stanna hemma och göra ingenting.
Nej, det är inte därför.
Sen turken kom är allt galet i det här huset.
Här är han.
- Ska vi äta? - Det är du.
Sitt ner, lunchen är snart serverad.
Är Amalia inte här än?
- Nej, Annunziata får göra dig sällskap. - Vad kul!
- Jag vill vara ensam med dig. - Med mig?
- Jag vill prata med dig. - Det har inget med mig att göra!
Vad förstod du? Jag måste berätta nåt viktigt.
Och? Det här är ett respektabelt hus.
Tror du det här är ditt personliga harem?
Ursäkta att jag är sen. Du vet hur frisörer är.
- Mellan en lock och en annan… - Mamma, vad har du gjort?
Gillar du det inte?
Lyssna inte på henne.
Du är fantastisk!
Låt oss skåla för din underbara förvandling.
- Tack. - Jag föredrar gift!
- Vad menar du? - Bry dig inte om henne.
Hon förtjänar inte din vänlighet.
Jag vet vem hon tänker på!
Ja, jag tänker på honom. Min Nini.
Han är så vacker och jag är så kär i honom.
Gråt inte, kära du.
Det här är fixering!
- Nicolino. - Jag känner ingen Nicolino.
Om Amalia inte vill… Det är hennes hus!
Gråt inte, få henne inte att gråta. Stackars flicka!
Den här dottern gör min tillvaro bitter.
Jag gick hem så glad. Jag är så glad.
Du måste förbli sån, Amelia. Tänk på dig själv.
Som jag gör.
Jag vill inte stänga
De här pappersblommorna
De riktiga blommorna blommar
I trädgården för dig
Våren
Är här!
Träden börjar bli lila
En fågel kommer för att säga
"Jag lärde mig att flyga"
Åren har gått
Årstiderna flyger
Sångerna förändras
Men inte du Du förblir densamma
För mig är du fortfarande vacker
För jag älskar dig
Världen blir ledsen Om du inte skrattar längre
Sminka dig lite
Kamma håret
Ta på en brosch
Kom nära mig
Den här spegeln
Kan utföra mirakel
Mitt hjärta skakar fortfarande
Och förälskar sig i dig
Sankt Januarius, hjälp Gaetanino.
Ge honom styrka och mod.
- Tror du att han klarar det? - Nej.
- Inte? Jag säger ja! - Ja.
Han kommer att säga: "Spring till Carmelina. Hon väntar på dig!"
- Jag ska gå och kyssa henne. - Nej!
Äntligen!
- Och? - Jag måste prata med dig.
- Har det hänt nåt dåligt? - Nej, faktiskt inte.
- Det gick bra för mig, men för dig… - Va?
- Salam, gå härifrån. - Jag?
Tala.
Nicolino, du måste vara modig.
Du får inte gifta dig med Carmelina. Min nya position förbjuder det.
Vilken position?
Jag och Amalia älskar varandra och vi ska gifta oss.
- Va? - Som Carmelinas pappa kan jag inte.
- Ynkrygg, förrädare! Vad gjorde du? - Lugna dig, Nicolino.
Varför tar du ut det på mig? Det var inte mitt fel att jag blev kär.
Om inte jag gifter mig gör inte du det heller.
Jag tar med den turkiske mannen till Amelia!
- Muzafer. - Om hon får reda på det
skulle det vara dåligt för dig också.
Jösses! Jag tappade bort turken.
Gaetanino. Hjälp mig, jag tappade bort turken.
Jag bryr mig inte. Amelia väntar.
Muzafer! Muzafer!
Gaetano! Gaetanino!
Muzafer! Muzafer!
Letar du efter den turkiske mannen? Han är på terrassen.
- Muzafer! - Han blev galen!
- Vad gör du? - Jag ber till Gud. Be du också.
Kom igen.
Vänta! Här bor Giosuès fru. Familjen Gerace.
- Du sa att alla dog. - Jag förklarar sen. Kom igen!
Jag förstår. Vi ska gå på begravningen.
Jag vet nån som förtjänar en begravning.
Vad har hänt med dig?
Carmelina trodde att du hade begått självmord.
En turkisk man till! Var det en landstigning?
Jag berättar sen. Är Carmelina hemma?
- Hon tvättar. - Ensam?
Ja, ensam. Amalia bor i Turkiet nu!
Jag tar henne med mig och kidnappar henne.
- Ta hand om honom. - Nej, jag är rädd!
Det blir toppen. Jag är snart tillbaka.
- Ska du gå på begravningen? - Begravning?
- Vilken begravning? - Du är okunnig.
- Nej, du är dum! - Jag?
Ja, du är dum.
Carmelina!
Carmelina, jag är här!
Nicolino. Hur fick du reda på att jag var här ensam?
Jag lever för att tänka på dig.
Är du verkligen ensam?
Ja, mamma är där nere.
Jag kan inte tro det.
Vi är här ensamma.
- Det är första gången. - Jag vet, men vad är det till för?
- Kan jag hjälpa dig? - Tack.
Carmelina! Carmelina!
Nicolino.
Jag ser dig inte, men jag känner dig.
Ska jag komma till andra sidan?
Har du inget att säga?
- Carmelina. - Vad vill du?
- Våga inte komma närmare. - Jag kommer närmare ändå.
Vi är inte ens förlovade.
Carmelina, vad är vi? Jag måste fortfarande förstå det!
Vi förlovar oss varannan månad. Föräldrar till barn som inte finns.
Kära utan att ens kunna säga det.
Nu när vi äntligen är ensamma vill du inte att jag kommer närmare.
Jag kommer närmare, Carmelina.
Säger du inte ett ord?
Försiktigt, Nicolino. Du kan fördärva mig.
Fly då!
- Det är klart att jag flyr! - Vänta, jag måste berätta en sak.
Jag vet inte om jag kommer att klara det.
- Ska jag berätta, Carmelina? - Va? Är du galen?
Nej, men jag kommer att bli galen.
Flyr du inte? Carmelina, gör du inte det?
Jag flyr.
Carmelina, jag… Fan, det är så svårt!
Jag håller dig kär.
Nicolino, jag hörde dig inte.
Jag håller dig kär.
Jag håller dig kär!
Visst är det vackert?
Jag håller dig kär!
Är det ingen här?
Jag håller dig kär!
Carmelina! Är jag galen?
Nicolino, jag är galen.
Jag håller dig kär.
Hörde du? Det är du igen!
Du sa att du inte skulle smutsa ner händerna med mig.
Nej, det tänker jag inte.
Muzafer, släng ner den här personen för trappan.
Gaetano, rör dig inte. Där nere är den riktige turkiske mannen!
- Han är redo att agera. - Vad pratar du om?
- Känner ni varandra? - Det är möjligt.
Ute till havs träffar man mycket folk.
Vad pratar du om? Du kan inte ens simma!
Han är ingen sjöman.
Jag skickade hem honom till dig för att få hjälp inifrån.
Du hindrade mig från att träffa Carmelina.
- Vem är du då? - Jag ska berätta vem han är.
Han är en skojare, en marionett, en som förråder sin vän
för en enkel måltid!
Pappas vän, den enda som överlevde.
Han har aldrig ens tagit färjan till Capri.
Pappas vän är där nere. Jag hämtar honom.
- Var inte nedrig! - Du ska få för vad du gjorde mot mig.
- De kommer att döda varandra! - Rör dig inte.
Nu vet du också
vad det innebär att vara kär.
De dog inte.
Du för otur med dig.
Vi behöver mycket rökelse. Skynda!
Du krossade mig! Efter allt jag har gjort för dig!
Jag ska allt tvinga dig att åka båt.
- På en sjukhusbåt! - Gaetano!
- Jag skickar dig till sjukhuset. - Nicolino! Gaetano!
Fröken, kom hit.
- Är hon fru Gerace? - Där är hon.
Här är en annan turkisk man. Han säger att du var död.
Vem är du?
Slår du mig? Jag är din bästa vän!
Och du behandlar mig så efter allt jag gjort för dig?
Nicolino!
Vi växte upp tillsammans!
Du visste att jag var kär!
Det är inte mitt fel om jag också blir kär!
Gaetanino!
- Är du verkligen kär? - Ja.
Kom hit, Gaetanino.
Kom hit!
Du är inte död! Du lever. Jag förstår inte.
Du förstår mycket väl! Jag är död!
Jag vill inte höra mer om Giosuè, turkiska män och skepp.
Stör mig inte mer.
Vi tar inte emot besök längre.
Jag förstod det! Hon är inte död, hon lever.
Alla lurade mig, stackars turk.
Jag ska straffa de skyldiga.
Milda makter! Gaetano. Nicolino.
Jag ska lära er att inte göra narr av mig!
Amalia, Carmelina, kom ner!
Den turkiske mannen slår dem.
Herregud!
Annunziata!
Den turkiske mannen slår Gaetano och Nicolino.
- Vad händer? - Tack och lov! Nån kommer upp.
Nicolino?
Vad gjorde du med honom?
Nicolino! Nicolino!
Min Nicolino! Lever du? Vad har de gjort med dig?
Jag vet inte.
Skicka iväg honom. Jag vill inte se honom mer.
- Amalia, förlåt mig. - Han gjorde det ju av kärlek.
Jag håller dig kär.
Nicolino, jag håller dig kär.
Nicolino, jag har bestämt mig. Jag ska säga det inför alla!
- Jag ska rymma med dig! - Nej.
Kommer du ensam eller med din mamma?
Carmelina, sköt dig. Jag är din mamma.
Kom upp hit igen och ta med Nicolino också.
Nicolino, lyd henne. Det är bättre för dig.
Gör det, Nicolino. Jag har fixat allt åt dig också.
Amelia, ha lite tålamod.
Nicolino! Nicolino!
Stackars mamma, jag kanske inte borde göra det.
Vi gör ett experiment.
Söta flicka, kom upp, för jag måste förlåta dig.
Nicolino, kom upp. Vi har redan förlåtit dig!
Jag är din far, vi ska gifta oss!
Unge man!
Ni får inte kyssas på gatan.
- Såg du allt? - Allt.
Bötfäll oss då, gör vad du vill.
Jag vill ha dig som marskalk.
Amalia, nu när våra barn har lämnat oss lyckliga,
låt oss se till vår egen lycka. Jag har bråttom!
Jag är så förvirrad. Hur kan jag säga nej till dig?
Muzafer, Gaetanino, ni måste lugna er.
Bad du din mamma om lov?
Har du också en mor?
Kom närmare. Varför står du där?
Varför besökte du mig?
Mamma, jag har redan sagt det.
Vi kom för att diskutera vårt bröllop.
Bröllop? Vem är brudgummen?
Jag, mamma!
"Mamma"? När fick jag dig?
Han kallar dig "mamma" för att han är brudgummen.
Han är brudgummen och det är därför han kallar mig "mamma".
Kom fram och prata med mig.
Gå.
Kom närmare. Han är blyg!
Du ser ut som en ängel.
Du är så lockig!
- Vad heter du? - Gaetano!
Gaetano! Vilket fint namn!
Hur gammal är du?
- Trettiofyra. - Trettiofyra? Vilken fin ålder!
- Vad jobbar du med? - Jag är…
- Knivslipare? Jag gillar det inte. - Nej!
- Jag är operatör. - Operatör?
Operatör för filmprojektorer.
- Film… - Jag jobbar på bion.
Hur länge har ni träffats?
- Det har gått nästan 20 dagar. - Tjugo dagar?
Som katter? Kallar ni det här kärlek?
- Det är hemskt! - Jag älskar honom, mamma!
Mamma och mamma!
Mamman till mamman till min mammas första mamma
brukade säga att för att känna en man väl
måste man använda sju tunnor salt.
Ni måste lära känna varandra väl.
Ni behöver tid. Tre år är min dom.
Nu börjas det igen!
Du, din mamma och jag går runt i Toledo
Vi två går i förväg Din mamma går bakom oss
Du, din mamma och jag Jag är i knipa!
Du, din mamma och jag Vem skulle tvinga mig?
Du, din mamma och jag Vilken synd är jag skyldig till?
Du, din mamma och jag
SLUT
Undertexter: Kevin Goltermann