- Går du av i Austin? - Ja.
- Skal du hjem? - På en måte.
- Besøk? - Ja.
- Slektninger. - Ja.
- Hva slags? - Mor og bror.
Moren min skal gifte seg.
- Er han grei? - Broren min?
Nei, mannen moren din skal gifte seg med.
Å, jeg har ikke truffet ham.
- Jeg er Susan. - Michael.
- Så du bor her? - Ja.
Hvor jobber du?
Jeg er under opplæring som kasserer i Grand Texas Bank.
- Når tar du prøven? - Jeg vet ikke.
Det er et selvstudium, så man kan ta den når man er klar,
jeg tror bare ikke jeg er klar ennå.
Vel, det er bare én måte å finne det ut på.
Mamma?
Michael?
Michael.
- Gi meg en klem. - Jeg stinker, jeg har vært på en buss.
Jeg bryr meg ikke.
Fin rumpe.
Din drittsekk.
- Hvordan går det? - Bra.
Burde ikke du være ute og slå ned motorister?
Nei, jeg har nattevakt. Dessuten, jeg slår de hjemløse nå.
- Akkurat. - De er ikke så mobile.
Så... hvordan går det?
- Det går. - Jobber du?
Ansetter du?
Akkurat det styrken trenger, enda en forvirret hvit gutt.
Hun går ut med en småkjeltring som kjøpte The Ember. Om du er interessert.
Jeg er her til bryllupet, Dave.
Så fortell meg om Ed. Sjekket du ham ut?
- Nei. - Drittprat, jeg vet at du gjorde det.
Greit, bare litt, men han er ren.
Ingen trafikkovertredelse engang?
Ikke i Texas.
Hurra for mamma.
Jeg vet ikke. Jeg kan ikke bestemme meg nå. Du først.
Jeg spiller ikke lotto. Det er bortkastede penger.
Om jeg vant, har jeg alltid drømt om å avle hunder.
- Nei. - Nei?
- OK, hva med en frimerkesamling da? - OK, det går jeg med på.
Greit. Hva med deg, Michael?
Jeg ville ikke trodd det. Var det sant, ville jeg smilt.
Jeg ville sittet stille i fem minutter, smilt, og vært rik.
Jeg vet ikke. Kom igjen, mamma. Hva?
Jeg klarer ikke å ta avgjørelser, men jeg vet én ting jeg vil ha.
Jeg vil ha den største TV-en de lager. To av dem.
Med alt på.
- Ekstra ost? - Ja.
Hvor lenge blir du, Michael?
Jeg vet ikke. Kanskje en liten stund.
- Treffe noen venner. - Vi har en åpning.
- Hvis du er på utkikk etter noe. - Takk. Det er snilt av deg.
Jeg trodde man trengte politi- eller militærtjeneste for å kvalifisere.
Fordel, men ikke obligatorisk.
Hvis jeg legger inn et godt ord, tar de ham nok inn, uten problemer.
Bedre enn å dra tilbake til Sports Town.
Jeg vet ikke, tviler på at det er aktuelt.
Den offisielle Lotto Texas-trekningen den 13. August 1994.
I løpet av de neste 60 sekundene kan du bli millionær.
Er dere registrert noe sted?
Michael, når man gifter seg som 56-åring, registrerer man seg ikke.
Kan du kjøpe noen lottokuponger mens du er ute?
- Klart. Hvor mange? - Fem eller så.
Ikke sitt oppe.
TOSK
Lykke til.
Kan jeg sette meg?
Hvordan kan du vise trynet ditt
- uten å bli skadet? - Jeg gjorde opp med alle.
Alle?
Så hvordan går det?
Tommy! Dette er Michael Chambers. Michael, Tommy Dundee.
- Hørte at du flyttet. - Mor skal gifte seg.
- Med hvem? - En grei fyr.
Aldri hørt om ham.
- Vel. - La Tommy spandere en drink på deg.
- Spanderer du en på ham? - Jeg spanderer en.
En annen gang.
Godt å se deg.
- Hyggelig å treffe deg. - Ja.
- Hva i helvete var det? - Hva?
- Hva gjør han her? - Han bare dukket opp.
Ingen sin eks bare dukker opp. Han vil noe.
- Ikke få anfall. - La oss gå bak.
Jeg er lei av å se på at menn bønnfaller deg om å danse.
Det er som et fordømt sirkus.
Hei. Tok du med et kakestykke til meg?
- Kakestykket. Tok du det med? - Beklager. Ville du ha kake?
Jeg tuller, Michael.
- Lukk den. - Greit. Pass hendene dine.
SPILL HER TEXAS-LOTTO
UNDERSØKELSE: LOTTOSPILLERE MED MINDRE BRUKER MER
Håper ikke jeg vekte deg da jeg kom inn.
Kjøpte du lottokuponger til meg?
Herregud. Jeg glemte det helt. Beklager. Jeg skal kjøpe noen i dag.
Rachel ringte.
- La hun igjen noe nummer? - Ved telefonen.
Vi er på de siste ni. Det er en kort par fire.
Jeg slo et forferdelig tee-slag, landet rett i feil fairway.
Fyren slår en flott drive. Skjærer gjennom svingen,
faller 18 meter fra pinnen.
Vil du høre dette?
Gjerne.
OK... Hvor var jeg?
Pinnen.
Greit. Så jeg har tapt 200.
Denne idioten plager meg, snakker om at jeg får håret i øynene.
Jeg vedder to tusen på at jeg vinner hullet. Han sier: "Hva med tre?"
Jeg sier: "Hva med fem?"
Så nøler han. Så sier han: "OK, fem."
Da visste jeg at han var en...
En eunukk.
Jeg er 230 meter ute. Jeg slår den beste trekøllen i mitt liv.
Jeg er på greenen, putter for en birdie.
Han slår innspillet, ballen seiler over greenen.
- Han er double bogey for hullet. - Oi, det er spennende.
- Hvis du fortsetter dette... - Fortsetter hva?
- Chambers? - Ja.
Hvordan visste du at Dallas skulle vinne?
Jeg kan ikke engang begynne å forklare hvordan.
Jeg bare visste det.
Noen vil ta lønnen din som gjeldsbetaling. Du må ta deg av dem.
- OK. Takk. - Hør på råd, Michael.
Ikke bruk de pengene. Gjør opp for deg.
Takk.
Føles nesten like bra som deg.
Gud, jeg elsker å vedde.
Jeg var overrasket over at du ringte.
Jeg var overrasket over å se deg i klubben.
Bare fikk min ukentlige dose med passiv røyk.
Akkurat.
Og skuespillerkarrieren?
- Jeg ga det opp. - Jaså?
Var det ikke det du ønsket?
Jeg blandet meg aldri.
Så under det apatiske ytret, var det faktisk en rasende likegyldighet.
Jeg skjønner.
Fortell om Tommy Dundee.
Tommy? Vi er sammen.
- Hvor lenge? - Noen måneder.
Behandler han deg bra?
Ikke så bra som gutter uten penger.
Han skal lære meg å drive klubben.
Ser ut som han gjør en del annet i tillegg til å drive en klubb.
Ja.
- For eksempel? - Jeg vet ikke.
Fordi du ikke vet, eller ikke vil vite?
Jeg vet ikke fordi jeg ikke spør.
Jeg skrev et langt brev etter at du dro, om alt.
Det tok meg en uke.
- Jeg fikk det aldri. - Jeg brente det.
Jeg gikk rett inn i den.
Må være en ny opplevelse for deg, å gå inn i noe.
- Er denne din? Den er fin. - Jepp.
Menn kjøper visst Mustanger til meg.
- Kan vi treffes igjen? - Jeg tror ikke det er noen god idé.
Du ydmyket meg. Jeg fikk ingen forvarsler.
Jeg fikk ingen forklaring. Jeg måtte ta meg av dritten du etterlot.
- Det var ikke riktig. - Jeg vet det.
Ikke ring meg. Ikke prøv å finne meg.
Det gjør det vanskelig med Tommy.
- Hvor går hun? - Biblioteket.
Biblioteket?
Hun har tatt et brevkurs.
- Hun studerer. - Til 23 hver kveld?
Det stenger klokken 23. Jeg sjekket.
Jøss. Du er en enmanns Warren-kommisjon. Hør på meg, og følg henne.
- Jeg kan ikke gjøre det. - Du vil takke meg.
- Hei, Ed. - Hvordan går det?
Samme dritt, ny dag.
Dette er Michael Chambers, Annies sønn.
Han leverer inn en søknad i dag.
- Skal du jobbe her? - Ja. Kanskje.
- Du vil elske det. - Hvis du liker salpeter.
Det kommer noen hit under 40, og dere prøver å skremme ham vekk?
- Gjør bare jobben vår. - Se på oss, vi er bare 22 år gamle.
- Ser dere senere. - Hyggelig å treffe dere.
Biblioteket?
Det stemmer.
Ed!
Ed, kan du overta for meg på nummer fem?
Deborah har kynnere.
- Jeg møter henne hos legen. - OK. Bare gå, jeg overtar.
Du må jobbe så jeg kan pensjonere meg.
Jeg skal gjøre mitt beste.
La meg fortelle deg om Hinkle.
Når du kommer inn, tilbyr han deg en myntesjokolade.
Ikke ta imot.
På slutten av møtet tilbyr han den en gang til.
Ta en og spis den rett foran ham.
- Da får du jobben. - Du tuller, ikke sant?
Ser jeg ut som jeg tuller?
Første gang nei, andre gang ja?
- Det stemmer. - OK. Takk.
Myntesjokolade?
Nei. Takk.
Greit.
Ed Dutton snakker varmt om deg. Han er en veldig god mann, Ed.
Jeg håper det. Han blir stefaren min om noen dager.
Ja.
Det er et eksemplar av Pansret transport nå!, et blad vi utgir.
Ikke bare for oss selv, men for hele bransjen.
Jeg trodde kontanter var på vei ut.
Mange av tjenestene vi utfører her, pleide å bli utført av bankene.
For eksempel. En bank kan be oss hente alle kontantene
fra en hurtigmatkjede, behandle og bekrefte dem her,
før vi setter dem inn i den føderale banken, og unngår filialen deres helt.
- Den slags. - Akkurat. Kan jeg beholde dette?
- Selvfølgelig. - Hvor har du jobbet?
Oljeplattform.
- Det er alvorlig arbeid. - Alvorlige penger.
- Har du erfaring med skytevåpen? - Nei.
Vel, du lærer.
Vi trenger ikke skarpskyttere. Vi trenger folk som kan tenke klart.
- Det kan jeg. - Bra.
Vel...
Sikker på at du ikke vil ha sjokolade?
Faktisk, nå som du sier det, gjerne det.
Vi tar kontakt. Vi innkaller deg til løgndetektoren.
Løgndetektor. Flott.
Gleder meg.
- Hvor er mine pommes frites? - Du ba ikke om det.
Du har fått.
Vil du ha det, må du si fra.
Ja, betjent.
- Hvordan er det med Rachel? - Bra. Går på prøver.
- Hils fra meg. - Det skal jeg.
Snakket med mamma i går.
Hun sa at du ikke hadde sendt henne penger på to måneder.
Vi hadde en ordning. Hun trenger pengene.
Jeg har dem. Hun kan få dem i dag, med renter.
Jeg kan gi henne tre måneders forskudd.
Hun bryr seg ikke om renter eller forskudd.
Hun vil bare vite om hun kan regne med deg.
Det er kjedelig å ha denne samtalen hver sjette måned.
- Enig. - Herregud. Dette er moren vår.
Hun trenger vår hjelp.
Du klarte jo å unngå å være til stede etter at pappa døde.
- Hei. - Du besøkte henne ikke engang...
Må vi gjøre dette til et Eugene O'Neill-stykke? Jeg har penger.
Denne gangen.
Takk for beskyttelsen, betjent.
Du skulle aldri ha sluttet i The Village People, David.
Faen ta deg.
Hallo?
- Michael. - Hei.
Er du der?
Jeg er her.
Hvordan går det?
- Bra. Hva med deg? - Bra.
- Er du på mobil? - Ja.
En gave fra...
Så, blir du?
Tror det. Jeg får kanskje den jobben.
Virkelig?
Jeg må gå.
- Vent. - Vi snakkes snart.
Det er ett spørsmål denne prøven aldri stiller.
Et spørsmål jeg trenger svar på.
- Hva er det? - Når kan du begynne?
- Er det alt? - Det er alt.
Velkommen ombord.
11! 41!
23!
Hva synes du?
Beklager. Gjør en til.
12!
Ikke så smilende.
- Ni. - Mye bedre.
Hvorfor gjøre dette? Det er ikke skuespill.
Det er eksponering. Som Vanna White, vet du.
Det er også noe å strebe etter.
Håper du liker eggesalat, for jeg lager et tonn.
Flott. Vi spiser det til middag.
- Jeg trodde vi skulle til San Miguel. - La oss dra etter lørdagens kamp.
- Må ringe litt. - Jeg blir ikke hjemme.
- Jeg sa ja til å møte Diane. - Greit. Jeg blir her.
Du gjør aldri det du sier at du skal gjøre.
Den eneste konkurransen er mellom Florida og LSU.
Noen mener det kan gå begge veier, men gitt
fordelen ved hjemmebane, og ni friske seniorer...
Hei! Stopp, hei.
Husker du meg?
Rachel, ikke sant?
- Pikk. - Beklager. Hei, Pikk.
Bildet på denne TV-en stinker. Den stinker og den er liten.
Den er liten og stinkende.
- Alle inne ennå? - Nei, det er ennå en ute.
Hei. Kom inn.
- Mamma, du ser nydelig ut. - Takk.
- Virkelig. - Takk.
- Fin dress. - Det er pappas.
Jeg ville gi deg denne først.
Å, David, de er nydelige.
Jeg må ta hull i ørene.
Jeg har ikke noe.
Det er i orden. Jeg er bare glad du er her. Jeg trenger ikke gaver.
Kan du gjenta etter meg? Med denne ringen vies jeg til deg.
Og gir til deg min tro og kjærlighet.
Jeg kan ikke tro at du har på pappas dress til mammas bryllup.
Jeg erklærer dere for rette ektefolk.
Og du kan kysse bruden.
TIL LEIE
Det kommer an på hvem du snakker med.
Noen sier at han er usikker, andre sier trolig.
Hva er forskjellen mellom usikker og trolig?
Usikker betyr at han trolig ikke spiller.
Trolig betyr at han spiller, men det er noe tvil.
Det forklarer alt. Er han usikker eller trolig?
- Kilden min sier usikker. - Hvor nær er kilden din?
Hvis du vil vite hvor nær, han er en hun.
- Oi. - Så dette er innenfor, innenfor.
- Michael? - Jeg må gå.
- Snakkes. - Greit.
Er ikke det utrolig? En fire-meters parabol med terrestrielle filtre.
Samme om den gjør kaffebønner til diamanter.
- Hva gjør den her? - Bildekvaliteten.
- Det er som å se ut av et vindu. - Vi har masse vinduer.
Vi har ett til. Det er den nye TV-en.
Unnskyld meg! Er den tingen trygg?
Ja, frue. Den er trygg. Bare ikke stå foran den.
- Kom inn. - Hvor vil du ha den?
Foran peisen. Herregud, den er enorm.
- Bestilte du stativ? - Den kommer med stativ, ikke sant?
- Nei. - Jeg må ha stativ.
- Vi har et i bilen. Koster ekstra. - Det er greit.
Ikke ta den!
Flott. Den er enorm.
- Michael. - Ja.
Si at du ikke brukte resten av pengene til å kjøpe dette.
OK. Jeg brukte ikke resten.
- Takk Gud. - Jeg brukte noe av det.
Hva annet kunne jeg bruke? Vi mistet kredittkortene.
- Du mistet dem. - Greit, jeg mistet dem.
Forandrer ikke det at jeg måtte betale kontant.
Hvor mye?
- Jeg fikk en god pris. - Hvor mye?
- For tallerkenen? - Alt.
Installeringen? Abonnementet?
- Michael! - Rundt syv.
Hundre?
Det er så bra. Det er bra.
- Syv... tusen. - Ja.
Hvordan skal du betale tilbake de du skylder? De ringer konstant.
Hør her.
Jeg har funnet ut av hele greia.
Det er ikke engang et system. Jeg bare vet hva jeg skal vedde på.
Det er som å ha en forbindelse.
Det er som å vite noe ingen andre vet.
- Skulle gjerne beskrive følelsen. - Det trenger du ikke.
- Hei, hvordan gikk det? - Hva?
Prøven.
Ringte Jane Duncan etter at jeg gikk?
Jane Duncan? Nei.
Da du var på telefonen, og jeg gjorde meg klar,
- prøvde noen andre å få svar? - Sannsynligvis.
De ringte for å be meg om å ikke komme til prøven.
De bestemte seg for å bruke en lotto-representant.
Jeg satt der i en time, så ut som en idiot,
- før noen sa fra. - Beklager. Det må ha vært fryktelig.
Der er stativet.
Husket du å kjøpe flybilletten min?
- Ja og nei. - Hva i helvete betyr det?
Jeg husket, men kjøpte den ikke.
- Jeg kjøpte noe annet. - Det var for å reise til en prøve.
- Jeg kjøpte noe annet. - Julie venter meg.
- Hva? - Jeg skal gi deg et hint.
Vi har ikke penger nok til å fly deg til LA, men du kan kjøre dit i stil.
Vent. Er den min?
- Michael. - Du hater den. Jeg tar den tilbake.
- Ikke. - Vi beholder den.
- Du gjør meg helt fullstendig sprø. - Forsiktig.
SELVFØLELSE EN HÅNDBOK
Jeg vet ikke. Rundt 45 minutter.
45 minutter? Hva tror du foregikk der inne?
Jeg vet ikke. Jeg var ikke der inne.
Du trenger ikke være der inne for å skjønne det.
- Jeg må stole på henne. - Michael Chambers, linje to.
Du er enten veldig smart eller veldig dum.
Jeg vet ikke hvilken.
- Hallo? - Det er meg.
Han fridde.
Herregud.
Hva sa du?
Jeg lot som om det var uventet, og sa at jeg trengte tid.
Dette er mitt problem.
Når jeg tenker på å prøve med deg igjen,
aner jeg ikke om det er et øyeblikks styrke eller svakhet.
Husker du den siste gangen vi reiste bort?
Samtalen vi hadde foran peisen?
- Ja. - Jeg vil ikke være på utsiden.
Det gjør for vondt.
Jeg gjør ikke den feilen igjen. Jeg lover.
Hva tror du ville skjedd hvis vi reiste bort i helgen?
Jeg ser ikke hvordan vi kan løse dette på en annen måte.
Vi kan dra til Whispering Pines igjen.
- Vi kan gjøre det. - Vi hadde det bra der.
Hva med Tommy?
Jeg henter deg fredag klokken seks.
- Kan vi ta bilen min? - Ja, vi kan ta bilen din.
Jeg glemte...
Plutselig virker fredag klokken seks langt unna.
Det er bare to dager.
- Du trenger bare å si nei. - Nei.
Mobilkunden du har ringt, er borte fra telefonen,
eller utenfor tjenesteområdet. Prøv igjen senere.
- Er Rachel her? - Nei.
- Hva med Tommy? - Nei.
Vi skulle møtes, men hun dukket aldri opp.
- Du vet ikke hvor hun er? - De satte seg i bilen og dro.
- Hvor? - Vegas, tror jeg.
Rachel også? Sikker?
Ja, hun er vanskelig å unngå.
Michael.
- Hvordan går det? - Hadde følelsen av at jeg ville se deg.
Ja, jeg også.
- Hei, jeg er Deborah. - Hei, Deborah. Michael.
Beklager. Jeg må stikke.
- Snakkes snart? - Ja.
- Har du ennå nummeret mitt? - Ja.
- Sikker? - Ja.
Hyggelig å treffe deg. Snakkes snart. Jeg må gå.
Ha det.
Han ringer.
Hva vil du? Du møtte fyren på en buss.
Har du sett David i det siste?
Ikke siden du og Ed ble skilt... gift.
Beklager. Unnskyld meg.
Når du kommer på min alder, innser du
at planetene ikke alltid står på linje.
Ingenting du kan gjøre med det.
Noen ganger står de på linje. Ingenting du kan gjøre med det heller.
Dette er Susan Crenshaw. Legg igjen beskjed og jeg ringer tilbake.
Dette er Michael Chambers. Unnskyld at jeg...
- Hallo! - Du er der.
Ja. Jeg ville bare ikke snakke med noen.
OK. Ha det.
Nei! Jeg mente ikke deg.
Hva gjør du?
Sitter og henger. Hva gjør du?
Sitter og henger.
Er du med meg?
Ja.
Jeg føler at du er et annet sted.
Jeg føler at jeg er i en reklame for en fin vin.
Men det er bra. Det er veldig bra.
Jeg vil gjerne være nærme.
Dette er nærme.
Er dette nærme for deg?
Er det ikke?
Du er ikke veldig presens.
Hva, er det en skuespillergreie?
Jeg elsker deg.
Det var godt.
Er det en annen?
På en måte.
På en måte? Hvor er hun?
Jeg vet ikke. Man har det man vil ha, og det som er bra for en.
- Og de treffes aldri. - De treffes aldri.
Bortsett fra moren og stefaren min.
Kanskje de tror at de er feil for hverandre.
Nei, de er for gamle for det der.
Så hvorfor gjøre noe med noen?
For noe er bedre enn ingenting.
Det at du tror at du gir mening, er skremmende.
Ja, jeg vet det.
- Ha en fin dag, Michael. - Takk.
Er det alt?
Er det alt, Michael?
Ja. Hør her, gi meg to minutter, jeg må på toalettet.
Michael?
- Hei. - Hei. Hvordan går det?
Bra. Du?
- Bra. Kom du nettopp? - Nei. Jeg er på vei ut.
- Jeg skal ta en leveranse. - Flott. Jeg blir med.
Senere finner jeg ut at Bob, lederen,
lar denne nye fyren fylle minibanken uten en annen person til stede,
noe man ikke skal gjøre, selvfølgelig.
Viser seg at fyren stjal penger og delte dem med Bob.
Kontorintriger.
- Ja. - Hallo.
Susan Crenshaw? Du må skrive under.
LEVERANDØR NR. 138
Dette er til deg.
- Vær så god. Ha det. - Ha det.
Så...
Ja.
- Tilbake til arbeidet. - Greit.
Ha det bra.
- Er Rachel her i kveld? - Har ikke sett henne.
Tre whisky med vann, en Dirty Tanqueray martini,
to Rolling Rock og en Red Stripe.
Jeg prøver å gi en melding til Rachel. Er hun her?
Tommys kone? Ja.
Tommys kone?
Akkurat.
Tommys kone.
- Ja. Hun er på bakrommet. - Gjør meg en tjeneste...
...og den andre halvdelen er din.
- Meldte du? - Det er min klubb, det melder jeg.
MICHAEL ER HER
Hei.
Jeg la den rett foran henne, og hun ville ikke engang se på den. Så...
Takk.
Taper legger opp.
Hva leser du om, kjære? Puppeoperasjoner?
Ja. Jeg tenker på å få en i pannen.
Kunne vært interessant.
- Hva i helvete er dette? - Hva?
- Hva i helvete er dette? - Jeg vet ikke.
Ligger du med denne fyren bak ryggen min?
Tommy, jeg sverger på at jeg ikke aner hvordan den havnet der.
Det er alt som skjedde, Tommy, jeg sverger.
Ser du? Jeg ba ham ikke hit.
Betaler han henne for å gi meg en lapp, kan ikke jeg styre det.
- Tommy, jeg bare... - Kom deg ut!
Hvis du vil ha ham ut av klubben, hold ham ute av klubben.
Det kan du regne med.
Og hvis du treffer ham, skal jeg gjøre det ubehagelig for dere begge.
Hvorfor ubestridt? Du kunne ha trukket fram teppeselgeren.
Ingen vits. Hun hadde bare truffet ham i noen uker.
- Er det den siste? - Ja.
Men hvis du får utroskap, kan du unngå underholdningsbidrag.
Jeg ville ikke begynne med det der.
Du klarer det aldri. Bedriften tar rentene på denne transporten.
Du klarer det. Du klarer det.
PERENNIAL PANSRET BIL
George Rittenhouse, linje tre. George Rittenhouse.
Ja. Hva?
Å, nei. Jeg kommer straks.
- Deborahs vann gikk. - Lykke til.
- Takk!
Hvorfor ville du ikke gjøre det?
Din drittsekk. Hvem?
- Noen. - Siden når da?
Siden før begynnelsen.
SI HEI TIL DEG SELV VEIEN TIL SELVOPPDAGELSE
Hallo. Det er jeg.
Det var en dum ting å gjøre.
- Hvor er du? - I bilen min.
Hva skjedde?
Jeg ventet og du kom aldri, og så er du for pokker gift.
- Hva er det som foregår? - Jeg har ikke tid til å leke.
- Hvorfor kom du ikke? - Det er idiotisk at vi har
denne samtalen etter det som skjedde.
Hva snakker du om? Du skylder meg en forklaring.
Det er ingenting å forklare.
Du har ikke sagt hvorfor du ikke kom.
- Det skulle jeg ikke trenge. - Hva i all verden skjedde med deg?
La oss bare få dette overstått. Hvor er du?
Jeg er i huset i Salem Street.
Herregud. Du tuller. Leier du det?
Ja.
Du gjør ingenting halvveis, den skal du ha.
Jeg er der om et øyeblikk.
- Og ikke noe tull. - Greit.
- Chambers. Tretti tusen på LSU. - Ja.
- Tretti. - Ja.
Kom igjen. Gi oss et mål.
God anledning til å gå for målet.
Du har tid, hvis du klarer det, til et onside-spark.
Her er sparket. Det er langt nok. Det er bra!
- Og vi har uavgjort. - Uavgjort. Jeg kan leve med uavgjort.
Kom igjen, Florida, sov.
Klar til å kaste, Morris. Kaster til sidelinjen.
Helt til Emmitt Smith, som tråkker utenfor og stopper klokken.
Morris, langt over midten, helt til 40-meterstreken.
De nærmer seg målrekkevidden.
Igjen, Morris.
Mills til 25-meterstreken.
De plukker opp ved 16 meter, med 30 sekunder igjen. Morris...
Spark den! Spark...
Smith går til andre siden av banen. Det kan skade dem
for de kan kanskje ikke stoppe klokken. De sitter på 22-meterstreken.
Ferdig. Kampen er over, mine herrer.
- Kampen er over. - Seks sekunder, fem...
Kampen er...!
Han trekker seg bakover og kaster den med ett sekund igjen.
Tiden har utløpt, men jeg tror de vil gi ham det ene sekundet,
selv om klokken viser null.
Det er dette som avgjør. Dette målforsøket...
...vil utføres fra rundt 37 meter.
Her er farten, sparket. Det er høyt, det er langt, og det er bra!
Florida har vunnet i kampens siste øyeblikk.
16 mot 13.
I sluttanalysen blir det Tigers' feilgrep
som kostet dem, for de spilte bra mot Florida Gators.
Jeg har en god nyhet og en dårlig nyhet.
Den gode nyheten er at jeg har til tirsdag å hoste dem opp.
Den dårlige nyheten er at jeg har til tirsdag å hoste dem opp.
Jeg har et år på å gi deg en gave, ikke sant?
Ja.
Jeg tror jeg skal gi deg noe du har bruk for, som giftkjeks.
Glad?
Som en Oscar-vinner. Du kjenner meg, jeg liker penger.
- Så mye? - Bedre enn å dra i fengsel.
Fengsel? Hva har fengsel med det å gjøre?
- Spør broren din. - Hva? Hva har han gjort?
- Han truet meg. - Hvordan? Når?
Da du forlot byen. Han forfulgte meg. Han ringte. Fulgte etter meg.
Dette foregikk i lang tid.
Jeg ba ham om å stoppe. Til slutt gjorde han det.
Den kvelden vi snakket om å reise bort...
Han så oss. Han så oss i bilen.
Han kom for å treffe meg.
Han sa at han ennå var besatt av meg.
Hvis han ikke kunne få meg, skulle ikke du heller.
Han prøvde seg på meg. Jeg begynte å skrike mot ham.
Han sa at om jeg ikke holdt meg unna deg,
skulle han ta meg for besittelse og sende meg i fengsel.
Jeg prøvde å avsløre bløffen hans. Han tok ut en pose og dro meg mot bilen.
Hvorfor ringte du meg ikke?
Når din psykopatiske bror med skilt breier seg,
tenker jeg... Glem dette, og glem deg.
Chambers-familien er en dårlig investering.
Men hvorfor Tommy? Hvorfor gifte deg med Tommy?
- Han spurte. - Kom igjen, det er ingen grunn.
- Du spurte en gang. - Si at det var det samme.
Se meg inn i øynene og si at det var det samme.
Han behandler meg dårlig.
Se på armene mine.
Herregud, Rachel.
Jeg vet at de har drept folk, Jeg bare vet det.
Jeg vet ikke hvordan jeg kommer meg ut av det.
Du kan komme deg ut av det.
Hvordan? Jeg er gift med Mack med kniven. Hvordan kommer jeg ut av det?
Vi drar. Vi bor et annet sted.
Jeg er flink til å dra. Det vet du.
Han finner oss.
Nei, det gjør han ikke.
- Hva var det? - Det er noen i huset.
Michael?
Her inne.
Hei, kjære.
Vet du...
...det ser ikke riktig ut.
Du kan ikke akkurat si at det ser riktig ut, kan du vel?
Det er en risiko...
...i forretninger, at de som er deg nærmest...
...kan gjøre deg urett.
Vanligvis finner jeg ut en måte å få...
...oppreisning på.
La oss si at de...
...underslår.
Vel, de kan gi meg pengene tilbake.
Jobbe det av. Ett eller annet.
Jeg er ganske flink til å gjøre opp disse tingene.
Men du kan ikke gjøre om at du har ligget med kona mi!
Så jeg ender med å lete i
ytterkantene av akseptabel oppførsel for å føle meg bedre.
Det jeg tenker på, er ikke koselig.
- Tommy, det var min idé å komme hit. - Det hjelper ikke, kjære!
Jeg ville snakke med deg.
Så servietten skulle vært under min drink. Jeg tok helt feil. Ikke sant?
- Det stemmer. - Akkurat.
Jeg ville legge frem et forretningsforslag for deg.
Jeg ville høre med henne først om hvordan jeg skulle nærme meg.
Og hun foreslo at du...
...forførte henne for å nærme deg meg?
Hva slags forretninger kunne vi ha sammen?
En jobb.
En sånn jobb?
Ja.
Hvorfor komme til meg?
Du er den eneste skurken jeg kjenner.
Er det... høflig?
Si meg. Hva slags jobb er det, Michael, siden du trenger en skurk?
- Der jeg jobber. - Der du jobber.
Pansrede biler.
Jeg jobber med pansrede biler.
Og?
Og hver mandag går bilene til byens forhandlere
og samler alle kontantene fra over helgen.
Fra salg av lottokuponger og handelsvarer.
Det fraktes til bedriften for å bekreftes, og alt tas til banken.
I én bil.
Det kan være alt fra et par hundre tusen til en million.
Små sedler.
Kan ikke spores.
Vel...
Hei, arbeidet er over.
Så hva nå?
- Det er du og jeg. - Hva?
- George huket meg. - Det er urettferdig.
Du har vært ute hele dagen. Hva med Casey? Tom?
Er jeg ikke god nok?
Nei, det er ikke det. Det er bare det jeg sa. Du har vært ute hele dagen.
Det er en kort tur.
Nummer 19, Chambers og Dutton.
Der.
Bilene må ha gjort runden innen 1600. Pengene bekreftet innen 1800.
Bilen må være ved banken innen 1830, eller bedriften betaler renter.
Hele anlegget er giret mot å få hver eneste dollar på den bilen.
Når vi kommer til banken, er det to eller tre lastebåser
for sikre leveranser.
Du går inn, etter oss, poserer som leverandør,
og bruker en firesifret adgangskode du får av meg.
- Du løper ut, henter det. - Hvordan vet du at du skal kjøre?
Jeg sjekker timeplanen. Er det ikke meg,
går jeg til sjåføren det er og ber om timene.
- Og han gir dem til deg? - Jeg kan være overtalende.
Hvis det går bra, vil de vite at noen var på innsiden.
- De vil mistenke deg. - Jeg nekter. De kan ikke gjøre noe.
Greit, sånn gjør vi det. Jeg kjenner en fyr, The Broker.
Jeg vet ikke hva han heter, og vil ikke vite det, for han er alvorlig.
Synes du jeg utøver press? Denne fyren skremmer vettet av meg.
Men det er dette han gjør, organiserer jobber.
Han har en dagjobb på høyt nivå i et forsikringsselskap,
så han vet alt om å lure politiet.
Det er derfor ingen kjenner ham ved navn eller ansikt.
Jeg ringer ham og forteller alt om hva vi gjør.
Han ordner med alt. Han leier mennene.
Utenbys fra. Du kjenner ikke dem, de kjenner ikke deg.
De gjør jobben, og leverer til en forutbestemt tid
til en forutbestemt person på et forutbestemt sted.
Det er bra. Hvem tar leveransen?
- Vi bruker en av mine folk. - Vil ha noen jeg kjenner.
Det er synd, Michael. Jeg vil ha noen jeg kjenner!
- Hva med henne? - Hva med henne, hva?
- Han vil at du skal holde pengene. - Og om jeg sier nei?
- Da er det avblåst. - Du holder pengene.
- Når gjør vi det? - Jo før, jo bedre.
Jeg tar ingen mindre del. The Broker tar 20 prosent av jobbene han gjør.
Vi deler i to. Kutt din halvdel som du vil.
Jeg vil heller spise flymat.
Klarer du det uten meg?
Vel, Michael, det vet du at jeg ikke kan.
Da deler vi likt.
Jeg liker det ikke.
Når du ser alle pengene, vil du like det.
Hva er dagens sum?
Rundt 1,3 millioner.
Hallo? Hallo?
Når du går ned Fifth Street...
- Hvem er det? - Hold kjeft.
Når du kommer forbi Brazos på Fifth,
ser du en mann på det sørøstre hjørnet i gul dress og solbriller.
Hvis vår side går etter planen, tar han av solbrillene.
Hvis din side går etter planen, signaliserer du
ved å løfte fingrene på venstre hånd av rattet i ett sekund.
Hvis du ikke løfter fingrene, antar vi at du vil avbryte.
Hva, hva om...
Takk for at du ringte.
Sikker på at vi skal gjøre dette? Du kan si at de ikke ville la deg bytte.
Nei, vi er så nærme nå. Vi må gjennomføre det.
Det kommer til å gå bra.
På dette tidspunktet i morgen er den vanskelige delen over.
- Gud, jeg håper det. - Når du får leveransen,
kjører du rett til Whispering Pines. Ikke stopp for noe.
Det kan ta noen dager. Jeg må la ting roe seg.
Jeg gleder meg til det hele er over.
Se opp!
Herregud!
Beklager.
- Når du er klar, Michael. - Hva? Ja.
Sedler eller mynter?
Jeg liker ikke å be deg om dette, men kan jeg bli i bilen?
Hvorfor?
Det er en dame i banken jeg helst ikke vil treffe.
- Ikke noe problem. - Takk.
Susan!
- Hei, hvordan går det? - Bra.
Bli der!
Ed, ned!
Er du våken?
Jeg vet ikke.
Jeg drømmer kanskje. Jeg... Jeg drømmer kanskje.
Det kommer til å gå bra.
De sier at du blir helt bra igjen.
Alle er veldig stolte av deg.
Stolte?
Fordi du prøvde å stoppe ranet.
Det var bare synd at du ikke kunne redde Ed.
Jeg vet at du prøvde.
Jeg er trøtt. Så trøtt...
Michael.
Hvis du kan forstå meg, bare nikk.
Jeg kan forstå.
Jeg vil at du skal vite at Perennial pansrede biler
- er veldig stolte av det du gjorde. - Veldig stolte.
Selv om du bare har vært i bedriften i kort tid,
må du ikke bekymre deg for den økonomiske siden av sykdommen.
Faktisk, når tiden er inne,
vil vi gjerne lage et dybdeportrett av deg for Pansret transport nå!
Jeg tror jeg fortalte at det leses av alle i bransjen.
Ikke glem Mr. Fox.
Å ja, Mr. Fox, grunnleggeren av Perennial pansrede biler.
En vidunderlig mann, vil gjerne treffe deg og få tatt et bilde sammen med deg
til artikkelen. Når tiden er inne, selvfølgelig.
Som jeg sa, Michael, når tiden er inne.
Jeg sa, er det noe jeg bør vite?
Går det bra?
Ja. Hva med deg?
Jeg vet ikke.
Michael, Michael...
De har stilt spørsmål.
Politiet, og broren din.
Broren min...
Jeg tror de vil noe. Og jeg tror ikke det er bra for deg.
Jeg sa det. De to tingene møtes aldri.
Ja. Du sa det.
Jeg sa det.
Nei, det gjorde du ikke, Mr. Chambers.
Unnskyld?
Beskriv hva som skjedde fra det øyeblikket dere kom til
leveringsbåsen i Grand Texas Bank, til du mistet bevisstheten.
Jeg kjørte... Jeg kjørte bilen inn i båsen.
- Bås nummer én? - Ja, nummer én.
Jeg, og... Og Ed...
Jeg slo av motoren og Ed...
Å, de drepte ham. Drepte de ham ikke?
Jo.
Kanskje vi skulle komme tilbake.
Falske dritt.
Du tror du har lurt alle.
Du tror at fordi jobben var slurvet og noen ble skutt,
så tror ingen at du var med. Det holder ikke.
Jeg skal felle deg.
Ikke fordi du fikk Ed drept, selv om det ville vært grunn nok,
men fordi jeg synes du er verdiløs.
Du har alltid vært verdiløs.
Du eksisterte ikke som en bror for meg.
Du løftet ikke en finger for mamma etter at pappa døde.
Du seilte avgårde på utseendet og sjarmen din, og lot andre rydde opp.
Vel, du kan tro jeg skal rydde opp. Og jeg starter med deg.
- Kom deg ut. - Du er medskyldig i mord.
Du vet ikke hva du snakker om.
Du var mannen på innsiden, begge vet det.
Du har ingenting.
Jeg har en bankansatt du forførte for å få en leverandørs ID-nummer.
Hvordan skjedde det? Kom de til deg?
Lurte de deg?
Var det henne?
Hva slags dritt fortalte hun deg? Lovte hun deg ting?
Sa hun at Tommy er slem, at dere skulle rømme sammen?
Eller fikk hun deg i en vanskelig situasjon, og du hadde bare én vei ut?
Var det sånn?
Tror du virkelig at hun venter på deg? Tror du at du er trygg for bjørnene?
Låst inne i tømmerhytten, med bolter foran døren.
Vel, du låste deg selv inne med en annen gjeng grizzlybjørner.
La meg se. La oss si at hun er ærlig.
Hun lurte Tommy, og hun venter på deg.
Tror du Tommy vil la deg slippe unna med det?
Du får håpe at hun lurte deg, og at de sitter og ler et sted.
Hvis hun ikke er med ham, vil noen komme hit for å sjekke deg.
De vil ikke være interessert i at du blir frisk.
Jeg kunne vel beskytte deg.
Plassere noen utenfor døren.
Men siden du er en så stor helt...
...overbeviste jeg sjefen om at du ikke trengte det.
Hvem vil skade dagens helt? Motets mann?
Folk vil håndhilse på deg.
Et par stykker i uniform nede for å holde pressen unna
og lykkeønskerne, men noen utenfor døren?
Hva er poenget?
- Det er din feil. - Akkurat.
Hadde du latt henne være.
Nei, hadde du latt henne være. Hva er det med deg?
Heldigvis er du sengeliggende.
Jeg orker ikke hykleriet ved at du møter opp i Eds begravelse
og står ved siden av moren vår.
Mr. Chambers, hvordan går det? Hva kan jeg hjelpe deg med?
Kan du rette på putene? Jeg blir stiv i nakken.
Selvfølgelig.
Noe av problemet er at sengen din er vippet for langt forover.
- La meg ta den ned... - Nei, jeg liker den sånn.
Det er bare putene. Vinkelen er bra.
- Hvis du bare kan ordne putene. - Greit.
- Hvordan er det? - Bra. Takk.
Jeg var på vei uansett. Det er tid for tabletten din.
Det er greit. Jeg trenger den ikke nå.
Det vil være vanskelig for deg å sove uten den.
Det går bra. Kanskje litt senere. Jeg føler meg bra.
Vel, du ser ikke bra ut.
Virkelig, jeg tar den senere. Virkelig.
Hvis du sier det.
Kan du si meg hvem den herren er som venter der ute?
Hvorfor er han her?
Det er Mr. Rodman. Søsteren hans var i en trafikkulykke
i går kveld, og har ikke våknet ennå.
Tror du han vil komme inn og snakke med meg?
Jeg vet ikke. Jeg kan spørre.
Selv om besøkstiden nesten er over.
Kan du spørre? Jeg setter virkelig pris på det.
Selvfølgelig.
La døren åpen.
Mr. Rodman, er det greit?
Jeg har en pasient her som er ganske usikker...
Mr. Rodman sa at han gjerne kunne snakke med deg.
Mr. Rodman? Mr. Chambers.
- God dag. - Hallo.
Hun sa at du bare ville snakke om...
Ja, jeg... Vær så snill og sett deg.
Jeg bare kom til live og følte for å snakke.
Typisk nok hadde alle gjestene mine gått.
Du får sikkert mye besøk.
- Hvorfor sier du det? - Du er berømt, ikke sant?
Ja, vel...
Jøss.
Hva er det? Tablettene dine?
- Ja. - Det er en smertestillende, ikke sant?
- Ja. - Den vil få deg til å sove.
- Burde du ikke ta den? - Nei, det går bra.
Så... Hva har du der? Et ekstra par sko?
- Hva mener du? - I jakken din.
Å nei, jeg må ha den i jobben min.
De er motbydelige, jeg vet det, men jeg jobber i eiendom,
og jeg har ikke noe valg.
De er praktiske.
Hvor sa du at du jobbet?
Jeg sa det ikke.
Don Sembera eiendommer.
- Hvor lenge har du vært der? - Rundt seks år.
Du må kjenne Jeanette Scott.
Ja. Ja, klart. Jeanette.
- Hun solgte et hus til meg en gang. - Sier du det?
Liten verden.
Hvem er du?
- Hvem vil du jeg skal være? - Hvem er du? Sendte Tommy deg?
Kamerat, jeg vet ikke hvem du snakker om.
Jeg kjenner ikke Jeanette Scott. Jeg løy.
Jeg visste ikke hvem du snakket om, heller.
Jeg kjente ikke igjen navnet. Jeg prøvde å være hyggelig.
Prøvde å være hyggelig? Tommy Dundee sendte deg hit for å drepe meg!
Jeg får gå. Jeg prøvde å være hyggelig. Beklager.
Jeg mener, pokker ta deg. Pokker ta deg! Søsteren min ligger der
og jeg vet ikke om hun våkner igjen. Andre folk her inne har problemer.
Vent. Vent, jeg beklager.
Unnskyld. Tilgi meg. Jeg...
Jeg er visst litt redd.
Halve tiden... vet jeg ikke engang hva jeg sier.
Jeg vet det. Jeg snakker vanligvis ikke sånn heller.
Du overrumplet meg. Jeg mener, hun sa at du ville snakke.
Vet det. Beklager.
Og jeg ville også snakke.
Sett deg ned igjen, er du snill.
Beklager.
Så fortell meg om jobben din.
Liker du den?
Jeg har en god jobb. Markedet...
...stinker akkurat nå,
men... Med mindre du kjøper. Da er det bra.
Du tenkte vel ikke på å kjøpe?
Noen begynner å bli søvnig.
- Beklager. - Jeg skal la deg sove.
- Nei, vær så snill. - Jeg får komme meg ut.
Nei, jeg kan ikke gjøre det.
Kan du gjøre meg en tjeneste? Bare en liten tjeneste.
En tjeneste?
Vær så snill. Jeg vil sette stor pris på det. Virkelig.
- Det er vel ikke kroppsvask? - Nei.
Jeg tullet.
Om du bare kunne vente her til jeg har tatt en liten lur?
Bare sitte her med meg til jeg har sovet litt.
Gjerne det, men jeg har søsteren min der nede og alt.
Vær så snill.
Jeg trenger bare å sove litt.
- Bare en liten stund, OK? - Takk.
Jeg er bare så...
Jeg skal bare sitte her borte, OK?
Det er på tide å gå.
Hva betaler han deg?
Ti? Tjuefem?
Jeg gir deg hundre.
Du vet at jeg har det.
Det vet du.
Rachel.
Jeg vet ikke hvordan det skjedde da du var barn,
eller hvordan du lærte det, men du har rare ideer om deling.
All forhandlingen, 20 prosent, 50 prosent. Det er barnehagetull.
En rettferdig del er det du kan ta. Og jeg tar alt.
Herregud, Howard.
Du skal vel ikke blø sånn?
Rachel.
Vær så snill.
Kødder du, for helvete?
Du har gjort en feil.
Jeg skal ta meg av deg og dine feil om et øyeblikk. Du.
Du har ikke noe valg.
Du må skyte meg, men det tror jeg ikke du vil gjøre.
Jeg kommer meg ikke opp.
Rach, kan du hjelpe meg opp?
Om du bare kan... gi meg en hånd.
Da du dro, var det noe jeg ikke forsto.
Du forlot ikke bare meg, du forlot...
...alle. Alt.
Det fikk meg til å føle meg veldig...
...utskiftbar.
Men nå forstår jeg det tiltrekkende ved å bare gå sin vei.
Det er noe veldig mektig ved å være fraværende.
Jeg tror du gjorde det rette da du dro.
Men du skulle ikke ha kommet tilbake.
Rachel. Rachel, vær så snill.
Michael...
...ikke sant?