Hjälp mig! Snälla, kan nån hjälpa mig.
Tack för att ni tittade in. Hälsa frun och barnen.
- God morgon. - Du ser trött ut.
- Det är jag. - God morgon.
God morgon.
- Vad läser du? - Om Europa. Jag ska dit i sommar.
Jag har skrivit upp ställen jag vill åka till.
- Det kan vara farligt att resa ensam. - Jag kan ta hand om mig själv.
- Jag vet det. - Du vet väl varför jag är här?
- För min världsberömda köttpaj? - Det stämmer.
Det ska bli.
- En flicka i grannstaden saknas. - En till?
Hon har säkert rymt hemifrån. Så ska det se ut.
Tackar.
- Vad vill du ha? - Ingenting. Jag bantar.
Fånigt. Män ska inte banta. Kvinnor gillar män med kött på benen.
Jag har hört det.
- Jag tar en sån. - Bra val. Du ska få mjölk också.
Varsågod. Lås när ni är färdiga.
Tack för att vi får stanna.
Jag litar på dig. Du tar god hand om butiken.
- Varsågod, pappa. Din favorit. - Det ser gott ut.
Ruby.
- Har du hört av din bror än? - Inte än. Han är nog kvar i Pakistan.
Jag ser dig bakom hörnet. Till vänster!
Där fick ni, era jävlar.
Fan.
Förlåt. Jag fastnade. Kommunisterna tar över hela Mellanöstern.
En krypskytt åkte fast när han försökte rädda en framtidsbrud med stora...
- Läget? - Vi väntade, men det dröjde så länge.
- Det gör inget. - Jag glömde bort tiden. Ledsen.
Herregud.
Nu när vi äntligen är samlade kan du väl avslöja den stora nyheten.
Är ni redo?
- Berätta det. - Vi ska gifta oss.
- Ni skämtar väl? - Jag älskar er pappa och ni är stora.
- Vi ska... - Flytta och sälja huset.
Vi ska köpa en båt och segla jorden runt.
- Jag är glad för din skull. - Tack.
Vad händer med min LAN-turnering om tre veckor?
Jag har länge tjatat om att du ska plugga. Du är smart.
Min vänstra hjärnhalva grejar inte en strukturerad skolmiljö.
- Och nu kastar ni ut mig. - Se det inte så, Hansel.
- Vi vill ha tid... - Ni är stora nu.
Hur blir det med mansgrottan och mitt rum? Det är mitt hus också.
Blod är tjockare än vatten.
Hon är tre år äldre än jag. Du känner henne knappt.
Det här är åt helvete.
- Det gick bra. - Instämmer.
Jag ska prata med honom.
Stanna, Hansel.
Du uppför dig som ett bortskämt barn.
Hon har nog planerat det ända sen början. Hon har förtrollat pappa.
Har du tänkt på att pappa känner sig ensam? Nej, eftersom du är självisk.
Ruby bryr sig om honom och du behöver inte vara ett svin.
Är jag är ett svin också? Läxa inte upp mig. Du är inte mamma.
Jag ber dig att använda ditt förnuft. Du är en idiot.
Lägg det på listan.
Jag skiter i dem och du kan dra åt helvete.
Hansel!
Pappa, stanna här hos Ruby.
Jag vet vart han ska.
Jag står inte Ruby nära, men jag ser att hon betyder mycket för dig.
Hansel klandrar sig själv för det som hände mamma.
Jag ska prata med honom.
Grattis.
Jag älskar dig. Kila iväg.
Hansel!
H+G OCH MAMMA VAR HÄR
Självisk.
- Pappa är självisk. - Hansel!
- Ruby. Vilket idiotiskt namn. - Var är du?
- Gretel. Skynda dig. - Hansel!
Herregud. Ta det lugnt.
Det gör så ont. Smärta är bra, då har jag inga nervskador.
- Hur vet du det? - Det har jag sett på tv.
- Fokusera. Jag ska dra ut ditt ben. - Det är en dålig idé.
Jag måste. Håll benet stilla.
Ett, två...
Nu sticker vi härifrån.
Jag ser en stuga. Stanna här. Jag ska hämta hjälp.
Driver du med mig? Lämna mig inte i skogen-
- så att djur kan käka på mina pungkulor.
- Kan du gå? - Det är klart att jag kan.
- Nej, det kan jag inte. - Redo? Kom.
Akta.
- Hallå. - Lilith. Bor inte du i stan?
Det är ett gammalt släkthus. Vad har hänt?
- Hansel är skadad. Vi behöver hjälp. - Kom in.
Förlåt.
- Hur känns det? - Det gör ont som fa... nken.
- Som fanken. - Jag har nåt som kan hjälpa.
Ta en sån här. Magiskt godis.
- Det är ett hemligt recept. - Vad innehåller de?
Lita på mig. Jag tar dem för grön starr.
Förlåt, Gretel. Jag glömde att du är vegetarian.
- Det gör inget. - Det här är fantastiskt gott.
- Vad är det för kött? - Det saftigaste som finns.
Tack än en gång. Vad hade vi gjort utan dig?
- Jag har nog förblött. - Ska du verkligen inte äta nåt?
- Ta ett bakverk. - Jag är ganska mätt.
Du måste ta nåt. Det är otroligt gott.
- Är det du på bilden? - Kära nån. Ja.
Det var mycket länge sen.
Det är mina pojkar. De är tvillingar.
Som du och Hansel.
- Vem är bebisen? - Det är lilla Abigail. Min fågelunge.
- Hon klarade sig inte. - Jag beklagar.
Hon var född svag.
Världen var för svår för hennes lilla kropp.
Herregud.
- Han är utmattad. - Eller så har han hamnat i matkoma.
Hansel, det är dags att gå och lägga sig.
- Förlåt. - Det var utsökt.
Ni får gärna sova över. Mitt hem, är ert hem.
Vi ska gå nu. Vi vill inte störa dig längre.
Nonsens. Jag sa precis att det som är mitt, är ert.
Du kan sova i mitt rum. Det är farligt i skogen på kvällen.
Det blev Hansel varse.
Vi kör honom till sjukhuset imorgon.
Okej, om du insisterar. Var ska du sova?
Jag sover inte mycket längre. Jag vet aldrig om jag vaknar.
- Vill du ha te? - Gärna.
- Vem är det? - Min bror Nathan.
Har du en bror? Det är mycket som jag inte vet om dig.
Jag pratar inte ofta om honom. Vi kom inte överens.
- Var är han nu? - Han dog.
Det var länge sen.
- Jag beklagar. - Varsågod, kära du.
Varsågod.
- Ni är så lika er mamma. - Det säger pappa också.
- Du måste sakna henne mycket. - Jag minns henne inte riktigt.
Men jag saknar tanken på henne.
Det är svårare för Hansel. Han har haft dåligt samvete sen det hände.
Varför det?
Hon skulle köpa medicin åt honom.
- Han klandrar sig själv. - Jag förstår.
Vi har alla våra bördor att bära. Alla hanterar dem olika.
Vad tycks om min speciella blandning?
Det är gott. Det är väldigt sött.
Mår du bra?
Jag är lite...
Jag känner mig lite yr.
Du har haft en svår kväll.
Det är bra att du sover över.
God morgon. Hur mår du?
- Var är Hansel? - En granne körde honom till sjukhus.
Jag försökte väcka dig, men du var utmattad.
Jag måste åka till honom. Han kan inte ta hand om sig själv.
- Grannen kommer snart med honom. - Jag har en fruktansvärd huvudvärk.
Jag har nåt för det.
Varsågod.
Sug på en sån. Det är bra för huvudvärk och magvärk.
Du mår nog bättre efter en dusch.
Det har du nog rätt i.
- Jag har inga kläder med mig. - Jag har mycket som passar dig.
Min mage.
Helvete.
- Var inte rädd. - Det borde han vara.
Var tyst, Kevin.
Hej. Jag heter Jane.
- Vad heter du? - Hansel.
- Var är vi? - Vi vet inte. De tog hit dig igår.
Du var nog drogad. Har du en konstig smak i munnen?
- Ja, det har jag faktiskt. - Det är på grund av medicinen.
Vi brukade vara fler. Nu är vi bara fyra.
- Nu är du en av oss. - Vad innebär det?
Mat.
Vad är det som händer?
Släpp ut mig.
- Vad är det som händer? - Ät nåt innan det tar slut.
- Hur kan ni äta den skiten? - Vi vill inte, men vi är hungriga.
Kan ni berätta vad fan det är som händer?
- Vi är kött. - Det vet vi inte.
- Det gör vi visst. De göder oss. - Du har inga bevis.
Jane vill inte erkänna sanningen. Vi är boskap.
De göder oss innan de släpar ut oss genom dörren. Allt man hör sen-
-är skrik. Fruktansvärda skrik.
De väntar inte ens längre tills vi blir tjocka.
Kött - det är precis det vi är.
Det hindrar inte mig från att njuta till slutet.
Nej.
- Låt henne vara. - Hjälp!
Hjälp!
Gretel, jag vill visa dig en sak.
Jag måste åka.
Vet du vad det är?
Det är ägarbeviset till bageriet. Vet du varför jag visar det?
- Betyder det här det jag tror? - Det är ditt.
Du får driva Gingerbread House när jag har gått bort.
- Dina barn, då? - Jag litar inte på dem.
Så fort jag träffade dig visste jag att det skulle bli ditt.
- Jag vet inte vad... - Du behöver bara skriva under.
När du har gjort det är det klart.
Okej.
Men jag vet inte om jag vill stanna i Candlewood.
Jag förstår.
Men din namnteckning innebär bara att det är ditt.
Om du inte vill driva det hittar du säkert nån annan.
- Det är ditt skötebarn. - Det är ditt!
Jag vill inte att nån annan ska ha det. Bara du.
Snälla?
Okej.
- Förlåt, Lilith. - Ingen fara.
Kära nån.
Jag ska hämta ett plåster.
Hjälp mig!
- Du ödslar tid. - Vi har redan provat.
Vad gör ni med henne?
- Tack för att du sopar. - Det är det minsta jag kan göra.
- Är allt som det ska? - Ja.
Godsakerna är snart klara. Sen kan vi ha lite tjejsnack.
Okej.
Varför gör ni så här?!
Ska jag proppa i mig gift medan jag väntar på att bli uppäten?
- Har du en bättre idé? - Att inte bli uppäten.
- Jag måste kolla att Gretel mår bra. - Var hon med dig?
Är hon kraftig? I såna fall är hon nog redan uppäten.
Håll käften, Kevin! Hon kommer tillbaka. Hon lämnar mig inte att dö.
Kommer strax. Jag ska hämta glasyr.
- Gretel! - Herregud. Hansel.
Hansel!
Det är hon. - Gretel!
- Det här var inte bra. - Jag är här nere. Hjälp!
- Vad är det som pågår? - Vad som pågår?
Nu måste du ha på dig de här. Om vi ska uppföra oss civiliserat.
Låt henne vara!
- Vad gör hon? - Varför är Hansel i din källare?
- Sätt på dig bojorna. - Svara på vad du gör med honom.
Med honom?
Inget, ännu så länge.
Jag är bakom dig, Gretel.
Vi snurrar runt, runt.
När tar det slut? Bara Lilith vet.
Det är ingen fara.
Jag hoppades att det här skulle bli trevligt!
Trist.
Jag är här nere!
- Jag beklagar. - Jag vet att hon fortfarande hör mig.
Hjälp, Gretel. Jag är här nere!
Ring mig om du träffar nån av dem.
Tack, Jessie.
Vad är problemet?
- Har ni inte sett dem sen igår? - Flera ungar har försvunnit, eller hur?
Det kanske har hänt dem nåt.
Det skulle inte vara en stor grej om inte Gretel alltid var så ansvarsfull.
Hon skulle ha ringt sin pappa om nåt hade hänt.
- Vi ska hålla ögonen öppna. - Det är fina ungar.
Jag ska kolla upp det.
Vi ska hitta dem. Lita på det.
Jag ville lära dig saker och visa dig saker.
Du måste lita på mig så jag kan lita på dig.
Snälla, Lilith. Låt oss gå.
Tyst. Det där har jag hört förr.
Gretel.
Det här är mina pojkar - John och Bobby.
Precis som Kennedy-bröderna.
De är min familj.
Vi vill att du ska vara del av vår familj. Vill du det, gumman?
Nej.
Du ska få tid att överväga saken.
Men nu är det dags för lunch. Inte sant, pojkar?
Gretel, hjälp mig med lunchen.
Snälla, Gretel.
Lyssna på mig! Du är inte boskap som de andra.
Tvinga mig inte att behandla dig så!
Var snäll och hjälpa mig att duka.
Snälla, du.
- Hur känns benet? - Det blir värre.
Smärtmedlet häxan gav mig börjar avta.
- Jag önskar jag hade nåt att ge dig. - Jag också.
- Jag har inte sett dig i stan förut. - Jag kommer inte härifrån.
Jag kommer från Ohio och var på väg till New York.
- Stora planer i en stor stad. - Du låter som min syster.
Hon vill också lämna alla. Varför just New York?
Jag började spela piano när jag var tre år.
Jag ville bli konsertpianist i New York.
Pappa sa alltid att jag skulle misslyckas.
Din pappa är ett svin. Vi ska ta oss härifrån.
Jag kan nog dyrka låset om jag har nåt vasst.
- Säg att du är låssmed. - Nej, men jag tittar mycket på tv.
- Ibland lär man sig saker. - Funkar den här?
Perfekt.
Nästan.
Nej.
Fan.
- Trist att det inte fungerade. - Synd att vi inte har nåt vassare.
Jag är inte lika rädd längre.
Jag intalar mig det och det verkar hjälpa.
Du... Vi ska ta oss härifrån.
- Jag lovar att vi ska ta oss härifrån. - Hur kan du vara så säker?
Jag tänker inte dö här. Inte nu och inte...
Du har stora planer och jag ska ta med dig härifrån.
Ingen taskig farsa eller psykstörd bitch ska ta det ifrån dig.
Lita på mig.
Hugg in.
Använd gaffeln.
- Hugg in. - Jag är inte hungrig.
Det måste ändras. Hädanefter äter du det jag säger åt dig-
- och när jag säger åt dig att äta det. Då kan vi alla komma överens.
- Hugg in. - Jag är inte hungrig.
Nathan lyssnade inte hellre på mig. Nu är pojkarna utan pappa.
Förvånad?
Jag fick det att se ut som självmord.
Dina bröder älskar det. Ät nu.
- De är inte mina bröder. - Nu är de det. Ät.
- Jag vägrar. - Ät för i helvete!
Dra åt helvete!
Efter henne. Hämta tillbaka henne.
Du också.
Bra gjort, gossar.
Om du ska uppföra dig som ett djur ska du äta som ett.
- Ät det här. Det ger dig styrka. - Bort!
Öppna munnen. Bra.
Du blir starkare än du nånsin har varit. Tugga.
Hon hette Diana. Hon var ung och rund.
Hur smakar hon?
Hur kunde jag ha så fel om dig?
Jag trodde att du var speciell. Jag trodde att du var som jag.
Ta ner henne till de andra. Hon är för svag för att vara er syster.
- Vad gör du? - Letar efter ledtrådar om var de är.
Vet du var det här är taget?
I skogen nånstans. Deras mamma brukade ta med dem dit.
De kallade det Handträdet.
Det var deras speciella ställe. Pappor var förbjudna.
- Det är ett bra ställe att börja. - Jag håller med.
Vad är det?
Herrejävlar.
Är du oskadd? Har de skadat dig?
Varför gör ni så här mot oss?
Låt henne vara.
Nej. Snälla.
Nej.
Jane!
Ta den.
Nej. Hjälp mig!
Nej!
Snälla, hjälp mig!
Varför gjorde hon så? Varför ville hon göra honom förbannad?
För att rädda oss.
Jag tror att de har gått.
Skämtar du?
Släpp mig!
Gå.
Släpp mig. Nej!
- Den här vägen. - Nej, hitåt.
Jag vet allt som de gör och jag vet mer om huset än de inser.
Vi måste hämta Jane först.
Jag gillar Jane, men om vi går dit dör alla fyra.
- Om vi går hitåt överlever tre av oss. - Nej. Sluta.
Herregud.
Jag tror inte att det är möjligt, men jag skickar hit hjälp. Lycka till.
- Han kanske har rätt. - Vi kan inte lämna henne.
Vi skulle inte ens ha tagit oss ut utan henne. Vi måste hämta henne.
Kom då.
- Vad är det? - Sheriffen sa att du hittar i skogen.
- Den är som mitt andra hem. - Vet du var det här ligger?
Det ligger vid Felts Point. Ska jag köra dig?
Nej, fortsätt att leta. Vi åker dit.
- De dyker upp. Jag jobbar på det. - Tack.
Här kan vi ta oss igenom.
- Hur är det med benet? - Okej, om jag inte tänker på det.
Kom.
John! Kom hit. Jag behöver din hjälp.
Herregud.
Jag ska sopa igen spåren. Du måste hitta dem.
Ge dem en omgång. Sen ska vi äta en festmåltid ikväll.
Gör mamma stolt. Sätt fart!
Herregud.
Jag fattar inte att hon höll sina barn inlåsta här.
Är snubbarna hennes barn? Sjukt.
Tyst.
John!
Var tyst.
John!
Spring.
- Är du säker på att det är här? - Carter verkade vara säker på sin sak.
Kom nu.
Nej. Snälla?
Nej.
Vänta.
Hon är här.
Vi måste ha en plan. Jag tror inte att vi klarar det.
Vi dödar dem. Allihop.
Då kan de aldrig göra så här igen.
Nej!
Hansel!
Nej!
Det är ingen fara. Titta på mig.
Du var tvungen. Det var han eller vi.
Jane. Hjälp till.
Lyft upp henne.
Jag har henne.
Det är bra nu.
Lilith?
Hallå?
Lilith?
Hallå?
Lilith?
Hallå?
Lilith?
Hallå?
- Hejsan. - Herregud. Jag har letat efter dig.
- Varför det? - Hansel och Gretel är borta.
Jag vet att du står Gretel nära. Vet du var de är?
Det här kanske kan förklara saken.
Det låg under dörren när jag kom.
Det är inte Gretels handstil.
Varför har du stängt idag?
Jag behövde en ledig dag. Det är fördelen när man har eget.
- Har du skurit dig? - Nej.
Jag gjorde köttpaj och kladdade ner mig.
Jag måste kontakta sheriffen.
- Jag har bråttom. - Han vill prata med dig.
Sheriffbiträde Carter söker sheriff Meckes.
Sheriffbiträde Carter söker sheriff Meckes, kom.
Du behöver inte störa honom.
Det är Jerry. Jag är på Gingerbread House med Lilith och...
Hon är svag. Vi måste stanna och vila.
Vi måste fortsätta.
- Gretel. - Jag är trött.
Vill du dö? Vi måste fortsätta.
- Hjälp till. - Hon förgiftar oss.
- Vad är det? - Ögonen svider.
Jag ser inget.
Var är ni?
Jag smakar skitgott.
Hansel, hjälp mig!
Gretel!
Var är du?
Gretel!
Jag kommer.
Gretel.
- Ge upp, Jane! - Pappa?
Var är du, pappa?
- Du kommer inte att klara det. - Jag behöver din hjälp.
- Ge upp som du alltid gör. - Jag ska inte.
- Du kommer att misslyckas. - Nej, det ska jag inte.
Fattar du inte att du inte klarar det?
Jag lovar att jag inte ska misslyckas.
Jag kan klara det.
Du misslyckas alltid. Du har alltid varit en nolla.
- Nej. Jag kan klara det. - Ge upp!>
- Jag är besviken på dig. - Jag ska visa dig.
Du kan inte säga åt mig vad jag ska göra.
Jag klarar det.
Du är fånge.
Du kan inte fly.
Nu tillhör du mig.
Låt mig vara.
Lämna mig ifred!
Nu finns det ingenstans att ta vägen.
Jag ska behålla dig för mig själv.
Hej. Det var ett av hennes trick.
Herregud. Det är här hon grillar dem.
- Hur många tror ni har varit där? - Alldeles för många.
- Hon har gjort köttpaj i åratal. - Jag älskade hennes köttpaj.
Jane!
Jane. - Hon är död.
Det är låst.
Jag hittar inga nycklar.
Hansel. Vi kommer inte ut.
Om det finns en väg in, finns det en väg ut.
Jag ser en öppning. Jag kan nog krypa in.
Den är för liten. Här borta.
Du går åt fel hål.
Lita på mig. Jag vet hur vi hittar ut.
Fel väg.
Det är Jerry. Jag är på Gingerbread House med Lilith och...
Herregud.
Ruby, kom hit.
- Vad fan är det här? - Hansel!
Gretel!
Hansel!
Jerry?
Är du här?
Jerry.
Hallå?
Är det nån hemma?
- Jag har aldrig sett stället förut. - Inte jag heller. Det är läskigt.
Är det nån hemma?
Hallå?
Vilket ställe.
Ruby, det där är Liliths bil.
- Jag trodde att hon bodde i stan. - Hon kanske vet var de är.
Det är hennes bil. Det är Liliths bil.
Vi måste hitta dem och sticka härifrån.
Det kan du glömma.
- Var är mina barn? - Jag har inte tid med det här.
Din tur!
Herregud.
- Hjälp mig. - Jag ska hämta hjälp.
- Jag ska tillkalla hjälp. - Hon ska äta dem.
- Vem då? - Andra barn.
- Var är de? - Alla dör.
Var är de? Ta det lugnt.
Stugan. Gammal kvinna.
Grabben.
Herregud.
Sheriff Meckes, kom.
- Sheriff Meckes, kom. - Larmcentralen.>
Woody här. Skicka ambulans. Jag har kört på en grabb.
Vänta.
Han är här inne. Skynda dig!
Skynda dig!
Fortsätt.
- Titta. Kan du klättra? - Ja.
Kom.
Jag knuffar på dig.
- Skynda dig. - Det är öppet.
Jag lämnar platsen ett tag. Jag är nog tillbaka när de kommer.
- Uppfattat. - Klart slut.
Alla lediga bilar till Felts Point. Möjlig dödsolycka.
Spring!
- Herregud. Ruby! - Kliv in.
Kom!
- Var är nycklarna? - Jag vet inte.
Här.
Hon kommer.
Vart tog hon vägen? Vi måste härifrån.
Spring!
Det är inte sant. En återvändsgränd.
Ta dem!
Hur tar vi oss härifrån? Du kan knappt gå.
Vi kan lägga ut spår så att vi inte går runt i cirklar.
Kom.
- Var har du lärt dig det? - I femman. Ms McGrath.
Ett trick av indianer... ursprungsbefolkningen.
Hon gillade aldrig mig.
- Inte den blicken. - Vilken blick?
Så tittade mamma när hon var stolt. Jag har inte alltid varit en idiot.
- Det har jag inte sagt. - Det är lugnt, men gör det i smyg.
Okej.
Ms McGrath lärde mig en sak till. Kom.
Här.
Spring.
Spring!
- Är han död? - Självklart inte.
- Vem var den där killen? - Hennes son.
Kom.
- Vi är nästan framme. Klarar du det? - Ja.
Men jag mår mycket bättre fullpumpad med droger i en sjukhussäng.
- Är det säkert att det går bra? - Fortsätt.
Herregud.
Jag har tillkallat hjälp. De kommer snart.
Jag drar ut den.
Ett, två, tre.
Var är du?
Det finns ingenstans att fly.
Du kommer inte undan. Du sköt sheriffen. Det kommer förstärkning.
Jag har dödat sheriffbiträdet också. Vi måste skynda oss.
Hjälp din bror. Skynda er.
Middagsdags.
- Varför gör du så här? - För att det fungerar.
Vet du hur gammal jag är?
Upp med dig.
Sätt fart, hundar.
In med er.
Sätt er.
Titta längst ner.
Ser du datumet? På den tiden kallades jag häxa.
Du kan få det här. Du kan få allt.
Du förtjänar att leva för alltid. Jag ska visa dig hur.
Jag kan ge det till dig.
Vi dödar honom tillsammans.
Vi skär ut hans hjärta och äter det. Det är inte kött, utan ungdom.
Vi äter ungdom.
Du lär dig att älska det och hungra efter det. Lita på mig.
Nej.
Jag förstår.
Jag ville rädda dig.
Jag ville visa dig hur världen fungerar och hur den verkligen ser ut.
Men du är inte värdig. Du är som alla andra.
Kött. Idiotiskt kött.
- Vad är det? - Det ska rena dig. Om det är möjligt.
Dig har jag planerat att äta hela tiden.
Sitt stilla annars skär jag ballen av dig och tvingar dig att titta på.
- Lilith, för guds skull. - Vems gud?
Din? Han är bara ett påfund för de hopplösa.
Vad har han gjort för dig på sistone?
Det här.
Nerför trappan.
Skynda dig.
- Vi borde ha tagit ytterdörren. - Jag har idé. Lita på mig.
Skynda dig.
Jag kommer.
Kom och ta oss.
Var är ni?
- Jag ska äta upp er. - Du kan aldrig hitta oss.
Var är ni, skitungar?
Här är öppningen.
Bro bro breja
Varför gör du så här, Gretel?
Kom hit. Kom närmare.
Vet du varför jag valde dig?
Du är precis som jag.
Jag ser det i dina ögon. Kom närmare, kära du.
Du vet väl vad man gör med häxor?
Man bränner dem.
Nej!
Man bränner dem levande.
Vi måste härifrån.
Nu!
Vad gör du här? Jag trodde att du skulle sky stället som pesten.
Jag måste hämta några saker.
- Mår du bra? - Jag tror det.
Jag vet inte.
Pappa har skrivits ut från sjukhuset. Vi åker och hämtar honom.
Jag möter dig där. Jag behöver en stund för mig själv.
Okej.
Gretel, du vet väl att jag älskar dig?
Jag älskar dig också.
Vi ses.
Du är precis som jag.
Jag ser det i dina ögon.
Översättning: Mika Wainonen www.ordiovision.com