Det her er det eneste foto fra min barndom. Det blev taget i 1955-
-da jeg var 8 år, af min far, med et lånt kamera.
Det er det eneste, jeg har endnu fra den tid - foruden mine minder.
Det her er en sand historie. Det skete faktisk sådan for mig.
I 1962 var jeg 15 år.
Jeg havde to brødre, tre søstre og ingen far.
Jeg var manden i vort hjem. Og min mor... Hun var enestående.
Er du rigtig klog? Hvad er der med dig, din skid?
Kom ind på kontoret nu, mr Owens.
Du kan selv rydde op. Det var ham, der begyndte.
Han tog mig på numsen.
Det var ikke min fejl, mr Nardin. Åh nej, jeg behøver det her job.
-Gør det ikke. Tænk på mine børn. -Du er fyret!
Hold nu op. Du får ikke noget.
Ja, ja. Du skal nok få pengene.
-Hej, børn. -Hej, mor.
-Må din gamle mor sidde i stolen? -Jeg har det ikke så godt.
-Hvordan var filmen? -Uhyrene var væmmelige. Annie græd.
-Vel gjorde jeg ej... -Det gjorde du vel nok.
-Det gjorde du i hvert fald. -Tag så og hold mund.
Mor, se!
-Den er flot. Er det ikke min? -Det ved jeg ikke.
Hvor har I fået slik fra?
I fik kun penge til biografen, og I havde jeres egne popcorn.
-Lynn? -Det ved jeg ikke.
-Faye? -Det var ikke mig.
Murray?
Ti stille, I to! I giver mig mavesår.
-Mrs Lacey? Er Deres mand hjemme? -Nej. Hvad er der denne gang?
Ti stille, I to! I giver mig mavesår.
-Mrs Lacey? Er Deres mand hjemme? -Nej. Hvad er der denne gang?
Han har snydt sig til at ringe med en mønt på et stykke snor.
Tog I ham for så lidt?
Tag jer af de rigtige forbrydere i stedet for at jage småbørn.
Knyt. Jeg har haft en rædsom dag. Jeg er ikke i humør til dette.
Vil I beholde ham eller hvad?
Tag det som en advarsel. Hold Deres lille rod hjemme.
Kom ikke her og vær fræk. Jeg kan godt tage vare på mine børn.
Gør det. Næste gang er vi måske ikke så venlige.
Nå, skopudserforretningen går godt? Du sagde, det var gode drikkepenge.
Hvem løj du for? Din mor!
Hent din fars bælte.
Den aften tog mor en beslutning. Hun spurgte ikke os, hvad vi ville.
Men det gjorde hun aldrig. Som altid kunne intet standse hende.
Jeg er tørstig.
-I morgen flytter vi fra byen. -Hvad?
Sig ikke "hvad". Vi skal finde en god by og et godt hjem.
Og eget hus. Sådan er det bare.
Ikke mig. Jeg flytter ikke fra byen.
Tal ordentligt. Du flytter. Vi flytter alle sammen.
Jeg gør det ikke. Jeg flytter ikke.
Jeg har mindre chance end is på en stegepande for at klare mig her.
-Jeg er dødtræt af at flytte rundt. -Har du glemt det løfte, du gav mig?
Du lovede at hjælpe mig med at passe dine søskende. Du gav mig dit ord.
-Jeg ved det godt. -Jeg klarer det ikke uden din hjælp.
Læg dig nu til at sove.
Jeg lover dig en ting. Hvis du er med mig nu, flytter vi ikke igen.
Jeg lover det.
Vi forlod L.A. Det, der ikke kunne være i bilen, solgte vi og gav væk.
De fleste familier ved, hvor de skal hen. Ikke vi.
Mor satte kursen mod nordøst, og så gik det bare derudad.
-Få dem til at holde op. -Stop, begge to.
Ingen får kaninen.
-Det gjorde jeg slet ikke, Craig. -Vel gjorde du så.
-Mor, jeg skal tisse. -Hvis I ikke holder op nu, børn...
...bliver I efterladt i vejkanten. Du har lige tisset, Annie. Stille!
-Det gjorde jeg ikke. -Hold nu mund.
Vil I have, jeg skal komme derom?
Hold op, Shayne. Jeg vil gerne høre bare én sang færdig.
-Det er min tur til at sidde foran. -Begynd nu ikke at skændes.
-Sæt dig, Murray. -Din stinkbombe.
-Det er det ikke. -Hold bøtte!
Kunne du tænke dig at styre, Shayne? Kom her.
Sådan, ja.
Tak.
-Det der ser ud som et godt sted. -Nej.
-Hvorfor ikke? -Det er ikke det rigtige sted.
-Hvilket sted er så rigtigt? -Det ved jeg, når jeg ser det.
Vi kommer til at køre langs med en træbevokset vej.
Og når vi kommer omkring et sving, vil den perfekte by ligge lige dér.
Og lidt længere væk - vores hus.
Så vil alt blive perfekt.
Lynn, skat, er alt, som det skal?
-Giv hende lidt saft. -Det var Murray, som gjorde det.
Ti stille, din lille sladrehank. Hold nu op.
Kan I se? Kig lige på det hus.
Mor sagde, at denne gang skulle vi have et rigtigt hus, ikke lejlighed.
Vi så mange egnede huse.
Se, en masse plads.
-Perfekt til vores hus. -Jeg vil have en pony.
Vi var totalt flade, og et spørgsmål kværnede i hovedet:
Hvad skulle vi købe drømmehuset med?
Der ville jeg gerne bo.
Jeg kan lappe køleren, men vandpumpen er færdig.
Remmene er nedslidte, og kun et af dækkene ser ud til...
...at klare hundrede meter endnu.
Kan denne her gøre det?
Deres vielsesring, frue? Jeg vil ikke tage Deres vielsesring.
Alt, den usle irske vagabond gav mig, var bekymringer og børn.
Den har ingen affektionsværdi.
Kan den dække reparationen?
Bilen er mere værd som skrot, end lige nu. Jeg skal gøre mit bedste.
Vi fik æggemadder til morgenmad, frokost og middag.
Jeg har ikke spist det siden.
Vi kørte gennem tre delstater.
Da vi kom til Idaho, havde både vi og bilen nået den yderste grænse.
-Hold mund! -Ti så stille!
Jeg troede, benzintanken var tom.
Men der stod det. Hvad det var, ved jeg ikke, men mor så bestemt ud.
Vi havde nået vores ukendte mål.
Mor, du skræmte mig.
Kom herop, mor. Man kan se alting heroppefra.
Hej, mor.
Lacey-klan, følg mig!
C. MOONS PLANTESKOLE SELVPLUK AF BÆR
Hallo. Er her nogen?
Det er slut med bærrene for i år. Der er slet ikke flere.
-Vi vil ikke have bær. -Det vil jeg.
Ved De, hvem der ejer jorden med det faldefærdige hus på den anden side?
-Det gør jeg. -Jeg vil gerne købe det.
Jeg hedder Frances Lacey. Det her er min klan.
Hvis livet ikke var så kort, ville jeg præsentere hver enkelt af dem.
Jeg ved ikke, om det er til salg.
Jeg er så desperat, at jeg ikke kan købslå. Hvad vil De have for det?
-Er De rig? -Jeg ejer ikke engang en potte...
...eller et vindue at tømme den ud ad.
Vi skal tisse.
Hvis det er tilfældet, hvordan har De så tænkt at betale ïfor det?
Penge er ikke den eneste måde at få ting gjort i dette pragtfulde land.
Lad os tale om det.
-Bor De alene, mr Moon? -Ja, hvis du absolut må vide det.
Vi kan vaske op hver dag og vaske tøj en gang om ugen.
Gøre rent en gang om ugen. Min søn hjælper til otte timer om ugen.
Og ekstra hjælp efter behov. Vi gør det for mindsteløn plus 10 procent.
Betaler I mig nogen rente?
Det her er slavearbejde, mr Moon. Benyt Dem af det.
Lad mig sige Dem noget...
Jeg ved ikke, om jeg ønsker en smart kvinde og hendes børn som naboer.
Ja, men se på det her sted.
Det er enormt arbejdskrævende.
Hvordan ved jeg, at I ikke bare stikker af en skønne dag?
Så har De fået gratis arbejdskraft. Desuden får De Deres jord tilbage.
Men hvis De sælger jorden til mig...
...bliver jeg, så længe jeg lever.
Mors stædighed gav os tre tønder land og et halvfærdigt skur.
Vi overtog mr Moons liv. Vi havde forhandlet os til to dages hjælp.
Men det blev til to uger. Mr Moon begreb aldrig, hvordan det gik til.
Der var meget arbejde. Det blev koldere, og vi havde ikke noget tag.
Hvis man nu kan kalde en presenning for et tag.
-Smid den ud. -Hej med dig, busk!
-Hvorhen? -Denne vej.
Her kommer den.
Her, Faye.
Mr Moon ville vide, hvem der havde givet os møbler for de gamle dæk.
Hvem i byen, der var lige så nemme at narre, som han?
-Hvad er dine kvalifikationer? -Jeg arbejder. Som jeg plejer.
Jeg lærer hurtigt og arbejder hårdt.
-Jeg skal bruge en ny servitrice. -De har fundet hende.
Mindsteløn plus den smule, folk giver i drikkepenge.
-Jeg klarer mig. Det gør jeg altid. -Det er jeg sikker på.
-Norman. Min bestyrer. -Du kommer til at arbejde under mig.
Jeg kommer til at arbejde for dig.
-Frances. -Frances.
Jeg søgte mange jobs. Jeg var ikke kræsen, bare det blev betalt.
Til sidst fik jeg arbejde på et mejeri.
Både køerne og jeg hadede det.
Kom og giv mig en hånd med.
-Mr Moon er her. -Tak.
Hvad er det her for noget, mr Moon?
Jo, forstår De, jeg havde en del vinduesglas i overskud.
Med væksthuse, har man meget glas på lager. Jeg tog lidt af jeres træ.
Vinduer med glas i. Nu er de klar til at blive sat i.
Jeg kan ikke betale for det her.
Jeg gør det ikke for pengenes skyld, mrs Lacey.
Planteskolen giver tilstrækkeligt.
Jeg skriver en tilgodeseddel for Deres arbejde og materialer.
Jeg vil ikke skylde nogen noget.
Og vær sød at sige til, næste gang De tænker på at hjælpe os.
Jeg var tvunget til at hjælpe mr Moon med småjobs.
Men at køre traktor var sjovt. Det var sådan, jeg lærte at køre.
Hej. Hallo!
-Hvordan ser det ud, Craig? -Ret flot.
Jeg vil have det værelse. Kan jeg få eget badeværelse?
Må jeg få en rosa prinsessetelefon?
Da skolestarten nærmede sig, gik vi i kirkebasaren og købte tøj.
Det var ikke så dårligt. Vi kendte ikke til noget andet.
-Hvad synes du om denne her, Lynn? -Den er skøn. Du skulle købe den.
-Mor? -Nej, min ven.
Lacey-klan. Vi behøver galocher til vinteren.
Du har aldrig oplevet vinter, Annie. Hjælp hende med at vælge, Lynn.
Lacey-klan. Vi behøver galocher til vinteren.
Du har aldrig oplevet vinter, Annie. Hjælp hende med at vælge, Lynn.
Craig.
Prøv denne her.
Goddag, frue. Jeg er fader Tomlin.
De er vist ny i byen. Håber, at I kommer til søndagsmesse.
Ikke den, Liberace.
-I hører måske til i en anden kirke? -Vi Lacey'er tror ikke på noget.
Det betyder ikke så meget lige nu. Vi har et hjælpeprogram for fattige.
-Vi uddeler gratis tøjpakker. -Vi skal ikke købe legetøj.
Kom og prøv denne her trøje.
-Udover tøj giver vi også mad. -Mor, se!
Nej, Lynn.
Mad og så videre. Det hele sker uden religiøse forpligtelser.
Mange tak, fader, men familien Lacey tager ikke imod velgørenhed.
-Vi betaler for os selv. -Hvis De nu skulle ændre mening...
Lynn.
-Vær sød og hæng den tilbage. -Men den passede så godt til dig.
Det værste var, at mor bestemte sig for at sy vores tøj selv.
Hvor har I fået det viskestykke-tøj?
Det er ikke viskestykke-tøj. Vores mor har syet det.
Har nogen skudt og flået en sofa?
Murray passede ikke ind i vor verden, men fandt sin egen en dag.
Stands bussen! Stands bussen!
Gå hen og sæt dig, dreng.
Stands bussen, ellers spytter jeg i din hue.
Jeg går hjem.
KINGS SKROTPLADS
-Er du faret vild? -Nej.
Nej. Jeg vil have nogle af de her ting.
-Har du penge? -Nej.
Hvordan havde du så tænkt dig at betale?
Jeg har lært, at... Jeg har lært, at...
...at penge ikke er den eneste måde, at få lavet ting her i landet.
Lad os tale om det.
Som du vil, dreng.
Hvad er det for noget, du vil have? Jeg har brug for hjælp her.
Murray! Hvorfor går du og trækker i en vogn? Hvor kommer wc'et fra?
-Jeg har fået job. Det er min løn. -Har du fået et wc i løn?
Ja. Så slipper vi for at gå på lokum udendørs.
Tre dage om ugen kom Murray slæbende hjem med brugbart skrot.
Det kunne være franske døre, et gaskomfur eller revnet porcelæn.
Gamle mr King og Murray var hjerte- venner med samme syn på skrot.
-Kom her, Lynn. -Hvad har du nu med denne gang?
Sofaer og sådan noget.
Jeg er træt.
-Mr Moon? -Ja, frøken Faye?
Hvor er din kone?
Hun er rejst i forvejen på en lang rejse.
Hvorfor rejste du ikke med hende?
Jeg var nødt til at vente på familien Lacey.
Jeg arbejdede hver morgen. Derefter gik jeg 6,5 km til skolen.
Sommetider blev jeg kørt, men oftest gik jeg. Det gav tid til at tænke.
Jeg tænkte mest på, hvor meget jeg hadede Hankston, Idaho.
Kom herop, Murray.
-Er du klar? -Ja.
Skynd dig lidt. Tak.
Du er ækel, Murray.
-Kom nu i gang med arbejdet, Murray. -Jeg arbejder.
Murray!
Murray! Murray!
Murray, kom du noget til?
Kom nu, kom nu.
Se, Shayne. Se!
-Se, Shayne! -Hvad er der?
Pas på! Det kommer til at gøre ondt.
Vær forsigtig, Shayne.
Det skal nok gå. Det går nok.
Jeg henter mr Moon.
-Der sker ikke noget. -Du må ikke dø, Murray.
Bliv her.
Men mr Moon og mor var i byen, så jeg bar Murray til hospitalet.
Han græd hele vejen.
-Hvad pokker er der sket? -Få ham ind i bilen.
Han faldt ned på et søm. Han bløder.
Herregud. Lad mig se.
-Mrs Lacey? -Ja.
Deres lille dreng var heldig.
To centimeter længere ind, og sømmet havde punkteret lungen.
-Så han har det godt? -Ja. De kan tage ham med hjem.
Forsøg at holde ham i sengen i nogle dage og hold såret rent.
Giv det her til dem ovenpå.
-Det er en interessant dreng. -Har du det godt?
Jeg havde givet mor et løfte, og jeg ville holde det.
Men jeg var træt af at lade, som om jeg var far.
Når huset var klar, ville jeg tage tilbage til L.A. og mine venner.
Og til varmen.
Skal jeg fylde op?
Vil De have noget mere?
Kan din klan ikke hjælpe os med renoveringsarbejdet?
I så fald ville vi arbejde, og ikke sidde her og drive den af.
-Kan den her bruges som drikkepenge? -Er det din spøg?
For mig er den mere værd end penge, Dave.
Kom, lad os gå.
I Los Angeles havde mor slidt for vores skyld.
Her var alle tvunget til at hjælpe med husholdning og spare til huset.
Vi arbejdede alle sammen på huset, men nogle ting kunne vi ikke.
Til den slags hyrede mor håndværkere. Gud stå dem bi.
Herovre.
-Ja, det kan vi godt klare. -Jeg ved, at I indkøber materiale...
...og lægger 20-50 procent på. Jeg betaler kun arbejdsløn.
Giv mig en liste over det, I skal bruge, så køber jeg det selv.
Nu skal jeg skynde mig på arbejde.
De synes, jeg er en nærig kælling, og det er jeg, når det angår huset.
Men hvis De er ærlig over for mig, så er jeg ærlig over for Dem.
Arbejdet skal gøres i etaper, men det skal gøres ordentligt.
Kun det bedste er godt nok til huset. Det bedste! Lacey-klan!
Vis mr Whitman jeres hænder.
Penge, de tjener, går til huset. Lad ikke deres vabler være forgæves.
Nu har jeg prøvet alt. Skyldfølelse, frygt, medlidenhed. Forstår De nu?
Trøje på. Trøje af. Laughlin, bliv klippet. Du ligner et dyr.
Trøje på. Trøje af. Stå ret, som en mand. Hæng ikke, som en kælling.
Lacey.
-Hvad er det her? -En rød sok kom med i hvidvasken.
Det gjorde, at T-shirten blev en lille smule lyserød.
-Så tag en anden en på. -Det er den eneste, jeg har, sir.
Laver du sjov?
Sagde jeg ikke i begyndelsen, at du skulle have en hvid T-shirt?
-Jo. -Er den hvid?
Nej. Den er ikke helt hvid.
Det der kalder jeg tøserødt. Ikke?
Trøje på. Trøje af. Det ene hold her, det andet der. Kom nu.
Lacey.
Gå hen og spil med pigerne.
Nej, sæt dig hellere på pigernes bænk.
Din tøsefarvede trøje passer bedre mellem dem. Kom så.
Sæt dig mellem de to piger.
Kom så, drenge. Alle kommer herhen.
Trøjeholdet der, I andre der. Husk, det gælder jeres karakterer.
Hun hed Raymi. Vi mødtes virkelig under ydmygende omstændigheder.
Men endelig havde jeg en grund til at blive i Hankston.
-Du kan jo ikke engang læse. -Jeg læser lige så godt som du.
Murray skal bruge et kompas til skolen.
-Kan han ikke låne et? -De sagde, han skulle have sit eget.
Du får penge, når du begynder igen.
Mor, jeg har det ikke så godt.
Bliv liggende i sengen. Vi gemmer lidt mad til dig. Vent, Shayne.
-Jeg må have en ny, hvid T-shirt. -For pokker. En til, Shayne?
Tag kartoflerne og sovsen. Kom og sæt jer, alle sammen.
-Du forstår, den er blevet grøn. -Murrays grønne bukser smittede af.
Hvilken rolle spiller farven? Vil du have guldlamé?
-Alle andre har hvide T-shirts. -Jeg må have en hvid T-shirt.
Det du "må have" er tag over hovedet og mad på bordet, og det har du.
Du får ingen T-shirt. Punktum, slut.
-Hej, mr Moon. -Hjemmelavet græskartærter.
-Varme endnu. -Kom ind, mr Moon.
-Lad mig tage Deres jakke. -Tak.
-Glædelig Thanksgiving, Lacey'er. -Glædelig Thanksgiving, mr Moon.
Faye har det ikke godt. Sæt Dem ned.
-Plejer De at bede, mr Moon? -Jeg er en elendig katolik.
-Men svaret er ja. -Bordbøn ville være på sin plads.
Det ville måske gøre de her hedninge godt.
Vi har meget at være taknemmelige for, Herre.
I år vil jeg især takke for en ting.
Tak, Herre, for familien Lacey.
De kom ind i mit liv og vendte op og ned på det og gjorde det...
Og gjorde det mere interessant.
Og mit hus er meget rent.
-Amen. -Amen.
-Giv den tilbage.
Optaget.
-Kan du holde dig? -Det ved jeg ikke. Her er iskoldt.
Jeg tørrede den rumpe længe før, du gjorde det.
Det næste vi får, er wc indendørs.
-Hallo der. -Hej, Norm.
Denne her er fra Dave Pollock.
-En sikringsboks i perfekt stand. -Nu ikke vild, bare for en blikdåse.
Det er det bedste, der er sket i dag.
Vil du med på Crossroads i aften?
-De har et band. -Nej, jeg må hjem til ungerne.
-Hvornår var du sidst ude? -Jeg kan ikke engang huske det.
Der ser du. En drink, en dans og bagefter hjem.
Jeg kan kaste et par ledningsrør med i købet.
-Hvor mange? -Så mange, du vil.
Hvis bare de passer til boksen. Men jeg vil gerne med ud og danse.
En øl, en dans og så hjem.
Er der noget mere?
-Hej, mor. -Hej.
Jeg fik mange drikkepenge i dag. Hent dåsen.
-Jeg gemte lidt af middagen til dig. -Her er smørrebrød til i morgen.
I år behøver vi ikke købe julegaver til hinanden.
-Vi køber noget til huset i stedet. -Et tv?
Måske ikke noget så stort som et tv.
-Så julemanden? -Han kan give noget til huset.
-Kan julemanden tage et tv med? -Det er for stort, din klump.
Jeg vil have et tv.
-Hvad synes du om idéen? -Det er fint med mig.
-Hvad synes du? -Det er godt nok.
-Ja, ja. Du kommer sent. -Hvad?
-Du kommer sent. Hvor har du været? -Jeg gik ud og tog en øl.
-Virkelig? -Med Norm?
Ja, med Norm.
Bland dig ikke i mit privatliv, Shayne Patrick.
Den smule, jeg har.
Denne weekend henter vi træet.
Når man er rigtig fattig, er alt det man ser, noget man ikke kan få.
-Hvad vil du give mor i julegave? -Det ved jeg ikke.
Måske strømper.
Hun græd, da hun ødelagde de sidste.
Vi skulle jo købe julegaver til huset.
Det der er bare snak.
-Sikker? Vi skrev da til julemanden. -Du ved, hvordan mor snakker.
-Betyder det, at jeg kan få en kniv? -Nej.
Af vejen, af vejen! Her kommer et grantræ.
Vent, vent!
Da jeg var lille, var badekarret så dybt, at vandet gik til halsen.
Jeg lå og læste, indtil bøgerne var helt rynkede.
-Boede I i jeres eget hus? -Jeg boede der, til jeg flyttede.
Hvordan kommer julemanden ind, hvis vi ikke har nogen skorsten?
Han kommer gennem nøglehullet, ligesom i L.A.
-Hvor er du dum. -Det er dig, der er dum.
-Vandet begynder at blive væmmeligt. -Bare se, hvem der er i det.
-Hvorfor skal jeg altid bade sidst? -Ingen vil vaske sig efter dig.
-Jeg er klar. -Ikke så travlt, unge mand.
Lad mig inspicere dine øren. Man ville kunne dyrke kartofler her.
Undskyld! Gjorde det ondt, min skat?
Du begynder at blive en selvstændig lille rod.
Goddag. Hvert år uddeler vi julegaver til fattige børn.
Så find nogle. Her er der ikke nogen.
-Jeg tror, at børnene ville... -Deres gaver ligger under træet.
God jul og god nat.
Gå i seng. Julemanden kommer snart.
Murray. Julemanden har været her.
Julemanden har drukket mælken.
Julemanden var her. Kom.
Vi må vække mor først. Kom.
Mor!
Ja ja.
Hvor er min?
-Julemanden kom. -Jeg har fundet min.
Åh, Lynn...
Tak.
-Er I klar? -En, to...
Tre!
-Pas på papiret!. -Hvorfor det?
Jeg kan gætte, hvad det her er.
Åh, Lynn...
Har du lavet dem selv?
Hvad er der i vejen?
Det er julegaver til huset. Det besluttede vi jo.
Det her er ikke et hus.
Det her er ikke jul.
Vi bor i et skur.
Et skur. Vi har ingenting, der er vores eget.
Alt det, vi havde, solgte vi eller efterlod, da vi rejste.
Vi har ingenting! Det er sgu da jul. Det er jul!
Pas på, hvad du siger, Shayne Patrick Lacey.
Jeg var glad for min gave.
Trods alle de penge, vi har skrabet sammen, får vi ingenting.
-Du er bare sur pga. T-shirten. -Hold mund!
De ønskede bare lidt legetøj. Du tænker mere på det her skur...
...og drømmen om dit dumme hus, end du tænker på nogen af os.
Hent fars bælte.
Hent det.
Jeg åbner.
God jul. Jeg tænkte...
God jul, mr Moon.
Jeg ved, at I ikke ville have julegaver, men det er til huset.
Giv mr Moon hans gave, Lynn.
Det er en brevkasse.
Shayne lavede den i sløjd.
Ja. Tak!
-Hvad er det her? -Tegninger.
Over resten af huset. Det er ikke som på jeres billede.
Det er et etplanshus med to soveværelser. Det er gode tegninger.
Det er vældig pænt, men vi har besluttet at bygge vores hus selv.
God jul.
De er en stædig kvinde, mrs Lacey.
Hvad er der sket her?
Julemanden hader mig.
Mr Moon...
Kan De køre mig ind til byen? Jeg er straks klar.
Jeg sætter varme på bilen.
-God jul. -Godt nytår.
Mange tak. God jul.
-Undskyld mig, fader. -Det var uventet at se Dem her.
Jeg vil tage imod Deres tilbud. Har De stadig nogle julegaver?
Jeg fulgte Deres råd. Jeg gav dem til fattige børn.
Har De ingen julegaver?
Den bedste gave, De kan give Deres børn, er at tage dem med i kirken.
-Det var vidunderligt. -Jeg elskede den prædiken.
-Jeg har penge. Jeg kan betale. -Jeg beklager. Vi har ikke flere.
Er der varmt nok derinde?
Ja. Hvorfor byggede De aldrig huset færdigt?
Det skulle have været min søns. Han gik ind i flåden.
Han var pilot. Han fløj jetjagere.
Han giftede sig med en japansk pige fra Hawaii.
De skulle flytte hertil efter tiden i Korea.
"Munimura og søn".
Korea, ja. Han ville slås.
Michael ville vise, at han var ligeså amerikansk, som alle andre.
Chieko og jeg begyndte på huset. Det skulle være en overraskelse.
Han kom aldrig tilbage. Hans kone gik videre med sit liv.
Chieko døde året efter.
Jeg er ked af, at jeg ikke engang kiggede på Deres tegninger.
De har ret til at bygge, som De vil.
Chieko og jeg håbede på, at en familie skulle bo her en dag.
De og Deres klan er flere end det, Chieko ville have drømt om.
De så noget specielt den dag, da De standsede her med Deres skrotbil.
Glem ikke, hvad De så.
God jul, mr Munimura.
God jul, mrs Lacey.
-Du åbnede ikke alle dine gaver. -Jeg gør det i morgen.
-Kom med her hen, mor. -Jeg skal vaske op. Jeg skal.
Åh, hvor godt. De passer. Så godt.
Herregud, hvor er jeg træt.
Jeg er bare så forbandet træt.
Du skulle måske gå i seng.
Det er ikke den slags træthed.
Sommetider tror jeg ikke, jeg kan...
Sommetider føles det, som om jeg skubber en bil op ad en bakke.
En stor bil, som vores Plymouth. Jeg skubber den op ad en stejl bakke.
Når jeg kigger ned, ser jeg jorden under mine fødder.
Når jeg kigger op, ser jeg jer børn på bagsædet. Jeg skubber og...
Vi sidder ikke i bilen, mor.
Vi hjælper dig med at skubbe.
Ja.
Ja, det gør I.
Selvfølgelig. Vi er Lacey-klanen.
Det føles bare, som om du skubber selv, sommetider.
Pak nu den her op.
Den er fra Annie og Craig. Vi hjalp dem, men kun lidt.
Se på den.
Det blev en lang vinter.
Mor og jeg fortsatte med at slås, og det hjalp ikke at være i det skur.
Der var ikke noget at lave og ingen steder at gå hen.
-Den kan jeg godt lide. -Det er min. Det er min.
Hej. Hej, unger.
-Hej, mor. -Hej, mor.
Sikke en fin tegning. Har du tegnet den? Hvem forestiller det?
Det er dig, Craig, Shayne og mig. Og det er Murray.
-Hvad fanden gør du, din pissemyre? -Shayne, tag dig i agt.
Du har ødelagt min historiebog.
-Og hvad så? -Du tegner selv i den.
-Ja, nøgne piger. -Hold jeres kæft, begge to.
-Var din tunge, Shayne Patrick. -Øjeblik. Hvor er mit hjemmearbejde?
-Hvor er det. Hvad? -Jeg advarer dig, Shayne.
-Det ved jeg ikke. -Mon ikke du ved det.
-Hent dit fars bælte. -Hent det selv.
-Hvornår begynder du at høre på mig? -Hold op, det gør ondt.
Mor, hold op.
Hold nu op, mor. Hold op
Jeg talte ikke til mor i fem dage, efter at hun havde slået mig.
Jeg troede, hun var ligeglad.
Du og jeg husker ham bedst.
Craig og Annie er for små.
Bliver du nogensinde vred på ham?
For hvad. Fordi han forlod os?
Sommetider.
Jeg bliver vred på ham over en masse ting.
Han kunnne ikke gøre for, han døde. Den værdiløse irske vagabond...
Sommetider ønsker jeg, at tingene var lidt anderledes.
Du vil ikke være manden i huset. Jeg ved godt, hvad du ofrer.
Du går glip af ting i skolen. Du har ingen venner. Altid kun ansvar.
Jeg var også ung engang, ved du.
Jeg ville til fester, have det sjovt og danse med alle drengene.
Kysse indtil solen stod op, men det her er, hvad jeg fik.
Sådan ender det sommetider.
Man må finde sig i det, man får og forsøge at gøre det bedre.
-Jeg henter dig klokken tre. -Tak. Vi ses.
-Det er koldt. Er alting i orden? -Ja.
Det bliver enormt flot. Vi laver stueetagen færdig i sommer.
Bagefter ordner vi facaden. Til næste år tager vi fat på første sal.
Du får dit eget værelse.
-Det skal nok blive perfekt. -Ja.
Mor, må jeg spørge dig om noget?
-Må jeg gå ud på en date? -Selvfølgelig!
-Må jeg virkelig? -Det har jeg da også gjort.
Virkelig?
Mor...
Du må undskylde.
Undskyld, at jeg var gal på dig.
Du ved, fordi du gik ud til middag og på date.
Vi gik tilbage til kirkebasaren og fandt en jakke, bukser og sko.
Det var brugt, men fint alligevel.
-Du ser fin ud, Shayne. -Tak.
Vil du tage hende på babserne?
Du kan få med fars bælte.
Drenge.
-Du ser smuk ud, mor. -Synes du? Tak.
Se på ham. Er han ikke en flot fyr? Han ligner jeres far.
Den der forbandede, værdiløse irske vagabond.
-Skal du til selskab med Shayne? -Jeg har min egen aftale.
-De er her. -Du får aldrig en kæreste, Murray.
-Er du spændt? -Ja. Jeg er lidt nervøs.
Sig ikke noget til de andre.
Jeg vidste, hvad den dollar betød for mor.
-Farvel, Shayne. -Farvel.
Held og lykke med din date.
De penge betød mere, end noget, hun nogensinde havde givet mig.
Man glemmer ikke sin første date.
Jeg vidste hverken, hvordan man dansede eller bød op.
Det var ikke som at danse med mor. Jeg havde det sjovt for første gang.
Må jeg få lov? Kom nu og dans med mig.
Ja, men vi går ind i varmen først.
-Jeg kan vel nok holde dig varm. -Kom, så går vi ind og danser.
-Dansen kan vente til bagefter. -Bagefter? Hvad er det der?
-Det er nøglen til paradiset. -Du tager lidt meget for givet.
Du er fri, og vi er ikke så unge. Lad os bare få det overstået.
Gør vi det nu, så slipper vi for cigaretrøgen i tøjet.
Jeg drikker også for meget, når jeg danser og kan ingenting i sengen.
-Det var virkelig romantisk sagt. -Der er betalt for det. Kom nu bare.
-Hvad gør du? -Dans med mig eller kør mig hjem.
Spil nu ikke uskyldig. Du har seks børn. Du har nok prøvet det før.
Ja, men jeg lægger mig ikke på ryggen for hvem som helst.
Sådan et tilbud får du ikke hver dag. Kom nu, pus.
-Du skal ikke kalde mig pus. Slip! -Tag det roligt.
Der sker ikke noget. Vi kan ikke stå her hele natten. Slip mig!
-Ikke den tone. Jeg kan tvinge dig. -Prøv bare.
Kom nu. Ud med dig.
Kom nu ud derfra. I får vinduerne til at dugge.
Kom nu, drenge.
-Vi ses, don Juan. -Farvel, Raymi.
-Hej, mor. Hvad laver du? -Sidder. Gå ind. Jeg kommer straks.
-Har du det godt? -Ja.
-Hvordan var din aften? -Den var fint nok. Hvad med din?
Mor?
Hvad skete der?
Jeg tog fejl. Det er det hele.
Hvis der er et røvhul inden for en radius af 100 km, finder han mig.
Sådan har det været, siden jeres far døde. Ligegyldigt hvilket røvhul.
Det er, som om jeg siger: "Værsgo, brug mig som dørmåtte."
Det er jeg ked af.
Det skal nok ordne sig, ikke? Det lover jeg.
Det er ikke din fejl, skat. Det er hans fejl. Gå nu ind, så er du sød.
Det skal nok ordne sig.
-Var far nogensinde slem mod dig? -Nej.
Han var den fineste mand, jeg har kendt. Han bar mig på hænderne.
Lov mig en ting, Shayne.
-Lov aldrig at slå en kvinde. -Det lover jeg.
Slå aldrig nogen. Det gør så ondt, både indvendigt og udvendigt.
Ja, det ved jeg, at det gør.
Gå nu i seng, søde ven.
Gå nu i seng.
Hvad er det?
Annie, vågn op.
Gør det noget, at jeg siger det? Det er sandt.
Du slog min mor!
Din skid.
-Sig, at du gjorde det. Sig det! -Jeg gjorde ingenting.
Sig, at du gjorde det!
-Sig det! Nu! -Jeg rørte hende ikke.
-Hvorfor har du så en rift? -Fordi hun slås ligesom du.
-Mr Hilliard? Må jeg tale med Dem? -Naturligvis.
-Jeg kan ikke blive her og arbejde. -Hvorfor ikke?
Jeg kan ikke arbejde med Norman, efter hvad han gjorde mod Shayne.
Norman arbejder ikke her længere. Jeg har fyret ham.
-Virkelig? -Ja.
Hvis Norman er problemet, er der ikke noget problem.
Hør, Frances...
Tag fri i dag, så ses vi i morgen.
Er det i orden?
Tingene skal nok blive bedre. Det ordner sig.
Må jeg bede om Lacey-klanens opmærksomhed?
-Hvad vil du? -Kom herhen. Det er en overraskelse.
-Vi har travlt. -Ikke for travlt til det her.
Lad det gå hurtigt.
En, to...
Tre!
Vi er på vej op ad rangstigen. Indendørs toilet!
-Hvem skal først have lov? -Jeg.
-Craig! Shayne! Kom her. -Murray.
Skynd jer.
-Så farvel, udhus. -Hvad er du i gang med?
Snavset.
Den er snavset, Lynn.
Se på pletten, Annie. Den er snavset.
En lille plet!
-Se, hvor det brænder. -Det er godt varmt.
Se.
Craig, Annie, løb over til mr Moon. Bed ham ringe til brandvæsenet.
Skynd jer. Murray, kom nu!
Kom nu, Murray! Kom nu.
Den er frosset til.
En rød kjole og matchende læbestift.
Se, en masse røg.
-Er det ikke tæt ved jeres hus? -Herregud.
Jeg henter glasset med pengene.
Kom ned fra taget, drenge.
Kom ned derfra. Det er alt for varmt, Murray.
-Er I uskadte? Hvad er der sket? -Jeg er ked af det, mor.
-Hvor er Lynn? -Hun er inde i huset.
Lynn!
Lynn! Lynn!
-Jeg kunne ikke finde pengedåsen. -Har du det godt nok?
Vi skal finde den.
Da de endelig kom, var der ikke noget, brandfolkene kunne gøre.
Jeg kan tilmed huske, hvad de sagde: "Bygningen er totalskadet."
Jeg tror, jo mindre man har, desto mere gør det ondt at miste det.
Murray.
Jeg er ked af det, mor.
Jeg er så ked af det.
Det er ikke din fejl.
Jeg brændte vores hus ned.
Det var et ulykkestilfælde, skat. Det er ikke nogens fejl.
Åh, det er ikke nogens fejl.
Kom.
Gem på sømmene.
Lynn. Alt kommer i orden igen.
Vi kan begynde forfra. Alt vil blive helt perfekt.
Sikke noget ævl. Ingenting bliver i orden igen.
Du siger bare, at alt vil blive perfekt.
Sig ikke, at alt ordner sig, bare de er søde. Den går ikke.
"Alt bliver i orden igen"? Det siger du altid.
Og vi tror på det. Det gør ondt, altid at skulle høre det fra dig.
Lad være at lyve for dem.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til dig, eller hvad du vil høre.
Du vil have en anden familie og et andet liv. Men det får du aldrig.
Tror du ikke, jeg vil have mere end det her? Livet er ikke retfærdigt.
Sommetider er det rent forbandet.
Tag tilbage til L.A. hvis du vil. Vi klarer os uden dig.
Du behøver ikke være manden i huset længere.
Jeg har klaret mig uden din far. Vi vil klare os uden en masse ting.
Skrid du bare ad helvede til.
Mor.
-Mr Moon, mr Moon. -Kom nu. Kør helt frem hertil.
Jeg ved, at De ikke tager imod velgørenhed. De får en regning.
-Kom nu, kom nu alle sammen. -Jeg kan ikke skylde nogen noget.
Vi gør det alligevel, Frances.
Det skal nok gå alt sammen.
Lad os gå i gang.
-Tak. Mange tak. -Se, mor.
Se, hvor meget legetøj I har fået. Du godeste!
Skulle den ikke være lidt mere i den retning?
Mor lod dem bygge, men kun til dér, hvor det var inden branden.
Det tog os et halvt år at bygge det færdigt, og fire år at betale det.
Kom, mr Moon. Mor. Stil jer op.
Jeg tog et foto, da vi flyttede ind. Også det blev taget med lånt kamera.
Nu skal I høre noget, som er utroligt, men sandt:
Jeg vendte aldrig tilbage til L.A. Jeg bor stadig i Hankston, Idaho.
Hvad det end var, der skilte os, så svejsede huset os sammen for evigt.
Vi var Lacey-klanen.
Slut