BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Det kanske inte ser ut så, men jag är nära att göra på mig just nu.
Den främsta orsaken är den här mannen. Shin.
Klarar jag inte hoppet kommer han att skrika åt mig.
Men han gör det ändå, för att det är så han motiverar folk.
Och jag är även supernervös för att de är här.
Mamma och pappa. De har betalat mycket så att jag ska kunna åka konståkning, länge.
Sviker jag dem kommer pappa att tvinga mig att betala tillbaka.
Nej, jag skämtade bara.
Jag vill ju göra dem stolta.
Poängen betyder att du får arbeta hårdare. Mycket hårdare.
Träna mer, ha mer disciplin.
Varför låter du som om jag inte klarat av juniorprovet?
Nej, jag klarade det inte, jag glänste. Jag är elitåkare.
Vill du ha en kaka? Det är dåligt för träningen.
Hur kan du inte vara glad?
- Jag kan komma till OS. - Jag är glad.
Skulle du dö om du visar det?
Ett gammalt talesätt: Se en triumf som en begravning.
Och en begravning som en triumf.
Vad betyder det ens?
- Att bara fira i slutet? - Vad är kul med det?
- Shin tror nog inte på att ha kul. - Om det inte innebär plastfolie.
Vad pratar ni om?
Vi såg honom jogga i parken med armarna och benen i...
- Och magen... - Inpackade i plast.
Han har deltagit i två OS. Kanske vi borde göra så.
Men allvarligt, vad betydde det ens?
Se en triumf som en begravning.
Aldrig.
Mitt motto är "le alltid".
Man ska inte vara falsk, men alltid, alltid finna ett skäl att vara glad.
Om man inte kan det, le ändå.
För varför inte?
Du, Car? Är du klar för...?
Herregud, den klänningen är underbar.
Mamma köpte balklänningen.
För att jag blev elitåkare.
- Den är vacker. - Tack.
- Pax för den sen när du inte vill ha den. - Nej.
Nej, nej. Nej, då.
Jag är äldre, så jag får klänningen först.
Jag måste klä om nu.
- Skynda dig. - Kom ner snart, okej?
Okej.
Joe, läs upp vad vi har hittills.
Ja, ja. Jadå.
Mamma.
Börja inte ens säga något.
- Mamma. - Vad står det på tårtan?
Men du? Det kom från mitt hjärta.
"Gratulering!"
- Elitåkare, baby. - Vad?
Min syster ska till Sotji.
Vi är så stolta över dig.
- Ja. - Tack, mamma.
- Visst är vi, Mark? - Hej. Hallå, du. Gratulerar.
Jag måste fixa den här delen här uppe. Sam, kan du ta tårtkniven åt mig?
Vi kan åka konståkning nästa vecka. Jag kan fortfarande lära dig några knep.
- Okej. - Jag kan... Jag var ganska bra.
- Vet du vad? - Pappa!
Varför fortsätter du att säga gips? Gillar du att jobba för honom?
- Jag måste ringa upp dig senare. - Ja.
- Ursäkta. - Vi kan skära tårtan nu.
Han kanske måste ringa igen.
Ja, men det får du inte, för att...
- Skär...? Skär man tårtan så här? - Det är inte så...
SINGEL FÖR ALLTID
Tack för att du kom.
- Så den gör vad den vill? - Den gör vad den vill.
- Du har helt rätt. - Det är ganska coolt.
Ja, för det är...
Herregud. Är Tommy här?
Hej.
- Är det här ditt hus? - På vintern.
- Jaså? - På sommaren är jag i Costa Rico.
Costa Rica.
- Vad? - Det heter Costa Rica.
Ignorera min vän med dåliga geografikunskaper.
Tack. Oj, det... Vad gör du?
Inget, du hade lite ludd där.
Jag tog bort det.
Jag trodde att du satte en lapp på ryggen.
Va? Vad får dig att tro det?
Jag känner inte ens dig.
Har inte vi biologi tillsammans?
Kan du fatta killen?
Han anklagar mig.
Det sitter ju lappar på flera andras ryggar.
- Du har en lapp gömd i din hand. - Nej, det har jag inte.
Det är...
Absurt.
Ja, det är absurt.
Jag känner inte ens dig.
Vem tror du att jag är?
Jag menar, vem skulle göra en sådan sak?
Så absurt.
Vi... Får jag se vad du har i handen, då.
Nej, tack.
- Visa det. - Nej, glöm det.
Jag kan säkert gissa det.
Tre försök. Om du inte klarar det förstör jag det för alltid.
Och om jag klarar det?
- Han får bjuda dig på en dejt. - Ni har sex.
- Du går för långt! - Det är en bra idé.
Med dejten, alltså.
Absolut inte. Något annat.
Varför? Är du rädd eller något?
Jag är många saker.
Men jag är inte rädd.
Då är det bestämt.
Om jag gissar rätt får jag gå ut med dig...
...på en dejt.
Okej.
Bryter du löftet, letar jag upp dig.
Okej, börja gissa.
"Sötnos"?
Det var fel.
Okej, okej.
"Snygging."
Oj, du har höga tankar om dig själv...
- John. - John.
Okej. Tredje och sista gissningen.
Ditt telefonnummer?
SNYGGING
Tyvärr, John.
Ha kul på festen.
Gå upp nu, Becks.
Yo! Carley.
Vad sa du?
- Vadå? - Sa du "yo" till mig?
Ja, det gjorde jag.
Du vet, du kunde ha sagt "hej", "tjena", "hallå", "vad händer".
Prova igen.
- Vadå? - Gör det.
Jag jävlas bara med dig.
Såklart du gör.
Du är rolig.
Men jag skojar inte om "yo".
- Okej. - Inga "yo".
Inga "yo".
Okej.
Får jag följa dig till din dörr?
Man kan aldrig vara för försiktig. Det är många konstiga typer där ute.
Är det inte vad en sån typ skulle säga till nån
som går i mörkret ensam på kvällen?
Nio gånger av tio skulle du ha rätt, men jag är ingen konstig typ.
Men det är precis vad en läskig knäppskalle hade sagt.
Är du alltid så här?
Så översvallande?
Vilket fint ord.
Ett ordliste-ord.
Som absurd, då?
Du, Carley.
Din vän Becks sa att...
Rebecca. Bara jag kallar henne Becks.
Men jag pratade med Rebecca.
Och hon sa att du... är skyldig mig... en dejt.
Bra spelat.
Så jag undrar, vad säger du om djurparken?
Vi säger det.
Men det måste vara på eftermiddagen
för jag tränar varje kväll.
Tränar? För vad?
Jag är konståkare.
Tränar du varje kväll?
Nästan. Jag blev just elitåkare, så...
Grattis.
Du verkar besviken.
Det är bara att idrottare inte brukar ha mycket tid för annat än sig själva.
Ursäkta mig?
- Jag är ledsen, jag... - Dömer du mig innan du lärt känna mig?
Carley. Det här gick så bra.
Godnatt, fördömande John Johnerson.
Jag sätter åtminstone inte lappar på folks rygg.
Han väntade vid min ytterdörr i 20 minuter efter att jag gått in.
Åh, skit också.
Skit också.
Du är galen, han är söt.
Han är galen. Jag är söt.
Han menade att dejta en idrottare är svårt för att...
- Jag vet vad han menade. - Carley!
Inga telefoner!
Ut på isen, nu!
Hördu. Verkar Carley okej, tycker du?
Jaha, okej.
Vattenpaus.
Två minuter.
Du är här inne ofta för att vara man.
- Varför är du andfådd? - Jag vet inte.
- Använder du cykeln? - Självklart.
Konditionsträna varje dag. Träna inte bara på isen.
Jag gör allt som jag borde göra.
Och maten, då?
Tårtor, kakor, glass? Läsk?
Läsk är djävulen.
Jag dricker inte djävulsläsk, okej?
Jag behöver bara hämta andan.
På film brukar folk svimma hela tiden.
När de är rädda, trötta, eller får höra en superdramatisk nyhet.
Men så här är det.
I verkligheten... svimmar man inte utan anledning.
Andas in djupt.
Han fick mig att andas så många gånger att jag blev yr.
Och sen sa han att jag hade... ansträngningsutlöst astma?
Blir jag som de där som måste se på under idrottslektionerna?
Du har åtminstone den där.
Hur fungerar den här då?
Ja. Den fungerar så.
Hej, Nuggy. Är du okej?
Vad tror du?
Du är faktiskt den värsta...
Mitt problem är andningen. Vad kan blodet visa dig?
Han är lite upptagen, Carl.
Får jag åtminstone en klubba?
Carley, snälla.
Vadå? Jag brukade alltid få en efter sprutorna.
Vad säger du, doktorn?
Du måste boka in en uppföljning för provresultaten.
Hur lång tid tar det vanligtvis?
Ett par dagar, vanligtvis.
Tack.
Ser du?
Sen blev allt som vanligt igen.
Ja, ni vet. Vanligt för mig.
Och sen delas de till...
Tack för att du vill vara med oss, ms Allison.
Ursäkta. Jag åkte skridskor på lunchen.
Fascinerande. När får du tid att äta?
Lugn, jag drack en protein...
Du är sarkastisk.
Så bra.
Vad gör du?
Jag sa att jag går den här kursen.
- Du är en stalker. - Nej, jag är inte en stalker.
Jag har gått den här kursen med dig hela tiden.
Jag trodde att vi skojade.
Du sitter på min plats, så kan du flytta dig?
Ms Allison, stör min undervisning ditt samtal?
Jag har suttit på den här platsen...
Allihop, ni kan tacka ms Allison för provet ni strax ska få.
Tar du den där på rätt sätt?
Ja. Jag tar den på rätt sätt.
Om du tar den på rätt sätt är inte medicinen problemet.
Utan konståkaren.
Kan du bara låta mig vara för en gångs skull?
Du vet att jag har astma.
Yuzuru Hanyu har astma. Han har även en guldmedalj.
Vad är din poäng, Shin?
Träna hårdare, Carley.
Annars får du bara se OS när du tittar på dina vänner på TV.
(JOHN TITTA PÅ SIDAN 33:)
CARLEY NEJ!
I biologi-läroboken.
FÅR JAG BJUDA UT DIG?
- Så vackert det är här. - Ja.
Vänta.
Vad är...? Vad gör du?
En överraskning.
Jag hatar överraskningar.
De flesta tjejer låter ingen binda dem på första dejten.
Litar du inte på mig?
Nej. Inte ens lite.
Jag tror inte att du har mycket val, för att vara ärlig.
Okej, då.
Okej.
Gå försiktigt. Se upp!
- Går det bra? - Jadå.
Okej.
Så där. Jag håller i dig.
Fortsätt blunda.
- Fortsätt blunda nu med. - Okej.
Öppna ögonen.
Är den inte det sötaste någonsin?
Jo, det sötaste jag någonsin har sett.
Du låter så där.
Det var helt sanslöst!
Tack så mycket. Tack.
Javisst.
Tack. Det var så coolt.
Inga problem.
- Varsågod. - Tack så mycket.
- Kan jag få en till? - Inga problem.
Tack.
Vad var det du sa om idrottare, igen?
Åh, det... Jag är ledsen för det.
Jag har aldrig sett någon flyga så nära solen och bara...
Ja, och tack för att du satte igång mitt bilalarm.
Det var smidigt gjort.
- Det var definitivt med avsikt. - Jaså?
- Jag tyckte att det var coolt. - Att du flydde som en liten tjej sen?
Supercoolt.
- Det är ett fint minne. - Jag säger bara vad jag såg.
Mitt ex var med i volleybollaget.
Hon hade aldrig tid med något.
Det var väl därför jag sa så.
Och hon bedrog mig med Tom Hopkins
för att han hade körkort, men...
- Det gjorde mig lite bitter. - Herregud.
Så idrott hade ingenting att göra med det?
Nej. Jag var bara arg och bitter.
Jo, de säger att du är sångerska också.
Ursäkta, jag...
Jag ska provsjunga för Berklee College of Music.
Det är i Boston.
Elitkonståkning, och sång.
Du får alla andra att verka lata.
Är du okej?
- Ja, jag... - Behöver du hjälp?
Nej, jag...
Jag kommer snart.
Herregud. Carley.
En idrottares puls bör bara vara cirka 50 slag per minut.
När sjukvårdarna kom var min puls omkring 110.
Det är som en snabb takt på en danslåt på en nattklubb.
Det förklarar varför jag var yr.
Jag är dr Klein.
Jag är från den onkologiska avdelningen.
Efter CT-skanningen
bad den radiologiska avdelningen mig att komma och ta en titt på den.
Jag kunde tydligt se vad som orsakade Carleys andningsproblem.
Jag har... Jag har en extra...
Hennes reservinhalator.
Mrs Allison, jag är ledsen, men det behövs inte.
Det är inte astma.
Vi har fler tester att göra, men vi har lite...
- Ni kan väl gå in... - Om några sekunder...
...kommer de in och kramar mig.
Riley och Sam kommer att hålla inne sina tårar.
Pappa håller om mig...
- ...och säger att allt kommer ordna sig. - Hej.
Mamma kommer att kyssa min panna.
Det kommer att gå bra.
Det är okej.
Och jag kommer att nicka. Men jag vet att de bara berättar halva sanningen.
Så ja.
Sanningen är...
...att CT-skanningen fann en tumör på höger sida av mitt luftrör.
Jag har cancer.
Det är ett malignt melanom i luftstrupen.
Extremt ovanligt.
Endast sju kända fall i medicinsk historia.
Du, unga dam, är en på en miljard.
- Vilken tur för mig. - Du har tur.
Du har tur för att vi kan ta bort den. Men inte idag.
Eftersom tumören sitter precis bredvid din sköldkörtel.
Så vi måste använda kemoterapi
för att krympa tumören till en storlek som vi kan kringgå.
Under tiden behöver du den här trakeostomin, så att du kan andas.
Hej, Nuggy.
Hur mår du?
God morgon.
Hur mår du?
KAN INTE PRATA
NARKOSEN FUNGERADE INTE
KÄNDES SOM ATT DRUNKNA
SMÄRTA 10/10
Hej.
DU ÄR SKYLDIG MIG DROGER
Här.
Jag tar den där.
Den är stor.
INTENSIVVÅRD
- Hej. - Hej.
Det är okej. Den är söt.
Jag vet. Kom.
Nej, det är okej.
Nej. Kom igen.
- Jag är ju hennes syster. - Kom.
Nej, inget sånt på intensiven.
- Det är till min syster. Det är litet. - Nej. Mike. Tack.
Du behöver inte gömma dig.
Jag bär inte smink, heller.
Får jag se?
Jo, jag kommer att se det så småningom.
Jag köpte en stor, söt panda.
Hur mår du?
Du skriver så fint.
DOG NÄSTAN PINSAM FÖRSTA DEJT OSEXIG
Ska du tala om att skämmas?
När vi tog hit dig, sa din pappa att han skulle be mina föräldrar hämta mig
för att min telefon dog, men han glömde det.
Inte så att jag klandrar honom.
Jag tänkte ta tåget hem men hamnade på fel tåg,
så jag hamnade mitt i ingenstans.
Tågen slutade gå, så jag fick knacka på hos en dam
för att använda hennes telefon två på morgonen.
Hon blev rädd, ringde polisen, och jag blev gripen.
Inte riktigt, men det såg ut så
när två poliser kom till mitt hus med mig i baksätet.
Just när grannarna skulle åka till jobbet.
Det är okej, Carley.
Vad sägs om detta? Vi gör en deal. Du visar ditt trakealrör,
och jag visar ärret från när jag satte mig på en trasig flaska i sexan.
Det är rätt fult. Du kommer att gilla det.
VÄLKOMMEN RECEPTION
Några veckor senare började jag med cellgifter.
Carley Allison?
Hej, Carrie, jag är Sophie.
- Jag ska ta blodprover. - Jag heter Carley.
- Har någon kollat tempen? - Nej.
Så bra. Ingen har kollat tempen.
Öppna munnen. Stäng den.
- Hur många cellgiftsbehandlingar, nu? - En.
- Illamående? - Ja.
Diarré?
Inte sedan tacokvällen.
Jättekul.
- Har du kräkts? - Nej.
- Hur är den? - Vad?
Min temperatur?
Normal. Hurså?
Åh, av ingen anledning alls.
Du kommer att uppleva vissa eller alla biverkningar
som jag just nämnde, under behandlingen.
Rulla upp ärmarna.
- Får jag juice efteråt? - Vadå?
Som när man ger blod och...
Glöm det.
Håll där, och tryck.
En sur typ, eller hur?
Åh, tack så...
Kallade du mig en sur typ?
Nej.
Jag SMS: ade någon. Jag menade den personen.
Vi ses nästa vecka.
Först fick jag inte alla biverkningarna
de sa att jag kunde få av cellgifter men nåt annat var äckligt.
Okej. Är du redo?
Du klarar det här.
Slappna av. Ta ett djupt andetag.
Ett djupt andetag.
Tack, raring. Vi ska leta efter eventuell rodnad, hårdhet,
dränering, utsöndringar.
Och var uppmärksam på dåliga lukter.
Förutom Carleys andedräkt?
Hallå?
Hej, John.
Jag försökte knacka, men ingen kom, så jag gick bara in.
- Vi ska byta ut röret i halsen. - Jag har det.
Ta en bit... Så där.
- Vi har det. - Perfekt.
Okej.
Hämta ett nytt rör.
- Var då? - I badrummet.
Där uppe!
Förlåt!
Skynda på, hon kan inte andas!
Ingen fara.
Kom igen, Sam. Skynda på.
Det är okej.
Bara... Det kommer att gå bra.
- Kom igen! Vi har ont om tid! - Jag vet!
Har du det?
Här, vänta lite.
- Det går bra. - Här är röret.
- Det är okej. - Ursäkta.
- Allt är bra. - Jag har det.
- May? - Okej.
Det kommer att gå bra. Men försök att inte röra dig.
Bara ge mig en sekund.
- Den här är som... - Försök att hålla dig lugn.
Rör dig inte. Då så, älskling.
- Var bara stilla. - Nu så.
Och...
Så äckligt!
- Jag tror att det går bra. Jag tar det. - Snälla.
Så ni behöver verkligen ingen hjälp?
Nej, mamma, det går så bra.
Jadå.
Det indikerar inte mina kulinariska färdigheter.
Du såg det. Det var hans fel. Det var bara han.
Gå och slappna av, du vet när middagen är klar.
När det kommer rök från köket.
Okej.
Jag tror att de gillar dig.
Det är bra. Jag är en ganska älskvärd kille.
- När får jag träffa dina föräldrar? - Jag tänkte...
...efter att vi bränt ner köket, får vi gå hem till mig.
Allvarligt.
Vill du vänta?
Nej. Nej, då. När du vill, Carley.
Vad är det?
- Vi väntar tills cellgifterna är klara. - När du vill. Verkligen.
Jag borde nog berätta att...
- Jag älskar... - Nej.
Vad är det?
Jag skulle berätta hur mycket jag älskar morötter.
De är jättegoda.
Vi borde nog skära lite mer.
John.
Ja?
Du vet att det här kommer att bli svårt. Eller hur?
Jag bryr mig inte.
- Okej, men bara lyssna... - Kom.
Jag... Jag blir skallig, kräks och...
Jag kommer att lukta illa. Jag vill att du ska inse allt detta.
Jag vet inte vad jag borde säga.
Du får inte tycka synd om mig.
Jag kommer alltid att vara där för dig, Carley.
Jag lovar.
Ett ganska stort löfte.
Om du är med på detta...
...så lova mig...
...att du alltid ska le.
Alltid.
Jag gav dig ett löfte.
Vad sa du att du älskar igen? Jag vill bara...
- Jag kan faktiskt inte komma ihåg det. - Jaså?
Dig.
Jag älskar dig, Carley.
Coolt.
Okej, så jag spelar in den här videon för eftervärlden,
så om någon, Sam eller Riley, hittar den här,
titta inte på den eller lägg upp den under dödsstraff.
Ja, det var det hela.
Jag är med i samma klubb som Mr. Clean och Amerikas nationalfågel.
Jag är skallig.
Jag saknar mitt hår, men det här är fantastiskt.
Istället för tvätt, sköljning, balsam, handdukstorkning, hårförstörande föning,
och applicera hårprodukter i 45 minuter varje morgon,
gör jag bara såhär.
Så. Det får ni lägga upp.
STUDENTBAL
Jag hör inte. Var det ett ja?
Ja!
Ja! Bra, John.
Bara... Stå bara som en människa.
- Bara stå... - Jag vet inte hur?
Böj dig inte. Håll ryggen rak.
Då så. Okej.
Gick det bra?
Ja, men jag skäms. Jag ska ju hålla i dig.
- Inte ditt fel att du suger. - Du är ond, vet du det?
Jag ger dig en privat skridskolektion till ett mycket rabatterat pris så var lugn.
Okej.
- Allvarligt, du är skyldig mig 20 dollar. - Jag har inte...
- Kan vi sätta oss lite? - Ja.
- Går det bra? - Släpp inte.
Det var bättre.
Den kalla luften var som en rakhyvel i halsen.
När vi var barn och vi behärskade något nytt,
lät tränarna oss ringa i klockan.
Det var en bra känsla.
Jag måste ju testa det nu.
Inte förrän du blir mästare på att inte falla.
Okej, visst. Hur svårt kan det vara?
Du gör så här, va? Så här?
Okej.
Jag ska ringa i den klockan.
Åh, nej.
- Det blir roligt. Så spännande. - Jag är spänd på det.
Hej på er! Jag har inte sett er på så länge.
Hur är det, Carley?
- Det är bra. Jättebra. - Jaså?
Jag saknar er.
Vi måste äta yoghurtglass eller något hälsosammare.
Ja. Visst.
Hon kan väl också få komma på din fest?
Jag vidarebefordrar inbjudan.
Det är bara tre... Tio personer som mest.
Så där.
Du är ganska taskig.
Jag glömde bara.
Vad är deras problem? Jag är ju inte smittsam.
- De vet det. - Är jag äcklig?
Och skallig, mager och sjuk? Varför är du med mig?
Jag är med dig för att du gör mig glad.
För hur du får mig att må.
Jag är äcklig. Det gör mig arg att du låtsas att jag är densamma som förut.
Carley.
Carley, du...
Du är fortfarande den smarta, roliga, vackra tjejen som du alltid har varit.
Det spelar ingen roll hur du ser ut, du har ett otroligt gott hjärta.
- Din ögon kan liksom... - Sluta prata nu.
Är det bra, då?
Det är jättebra.
Du vet att kontot är offentligt, va?
Och?
Femton hundra personer har sett detta redan.
TWITTER NÄMND AV @SELENAGOMEZ CARLEY ALLISON DU ÄR SÅ STARK.
(ÄLSKAR DIG! OCH BER FÖR DIG. FORTSÄTT SJUNG:)) XOXO
ONKOLOGI
Hur mår du, pappa?
Är du varm nog?
Kom igen, raring.
Okej, rulla upp ärmen.
Såg du min video?
- Vilken video? - Jag sjöng en sång på YouTube.
Jag hade lagt av med sången. Du vill inte förstöra rösten.
Annars kanske du inte kan sjunga mer, även om du blir bättre.
"När."
Vadå?
Inte "om".
Hör på.
Jag vet inte om du tar detta lätt,
eller om alla omkring dig väljer att inte berätta vad som händer.
Men du behöver veta exakt vad du har att göra med.
Måste jag ligga för döden för att du ska vara snäll mot mig?
Carley, jag sa bara lägg av med sången.
Nej. Du sa "om du blir bra".
Ledsen om det är jobbigt, men du behöver veta vad du har att göra med.
Vi ses nästa vecka.
Idag är första dan i skolan på månader.
Mitt skåp kommer att lukta skit.
CARLEY, DU ÄR MIN INSPIRATION
Hej, Car.
Hej, Becks.
Jag är ledsen...
...för det där vid rinken.
Jag blev rädd.
Jag bara... Jag tänkte inte.
Jag är så ledsen, Car.
Jag har saknat dig.
Jag saknar dig så.
Bra.
Jag har saknat dig med.
Jag har en ursäkt för att ha mössa inomhus, men vad är detta?
Herregud.
Men vad har du gjort?
Av solidaritet.
Du är jättefin.
Jag vill visa dig något. Kom.
- Va? - Kom då, spring.
Vadå? Varför springer vi?
- Kom då. - Vad är det?
Titta.
Herregud!
INSAMLING FÖR CARLEY
De samlade in pengar till cancerforskningen.
CTVO NYHETER
DONERA
Absolut, jadå.
- Vi gör det. - Definitivt.
Herregud.
Herregud!
Jag är så glad.
Carley. Jag har kort hår och vill göra det ändå, så det är okej.
Jag hade gjort det, för din mamma.
- Älskar dig, sötnos. - Jag älskar dig.
Nej, absolut inte.
- Gå härifrån. - Jag... Jag försökte.
- Res dig upp. - Jag försökte.
Du försökte. Ett bra försök.
Jag tror att saken är den... Saken är den att nån måste raka av...
Åh, mamma!
- Kom. - Kom igen, mamma.
Kom igen.
Det här är så kul.
- För er, frun. - Herregud.
- Du kommer att bli så fin. - Jag behöver tid.
- Ta farväl. - Jag är så ledsen, mamma.
Okej, då. Visst.
Aldrig.
Jag kan inte göra det.
Kom igen nu!
Du är den bästa dottern någonsin.
- Riley eller Sam, sätt er här. - Hallå!
- Ja. Jag håller helt med om detta. - Kom igen! Jag stöttar på andra sätt.
- Ja, mamma. Jag också. - Jag med.
Gå härifrån då, fegisar. Se på TV istället.
- Se hur en man gör. - Kom hit. Kom an.
- Anteckna, och gör detta nu. - Okej.
- Herregud, du kommer att se... - Gör det för laget.
- Han kommer att se konstig ut. - Nej, då.
- Är du säker, pappa? - Allt för min lilla tjej.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Är du redo? - Okej. Jadå.
Jag har inte gjort det förut. Har du?
- May, kom hit. Hon är på TV. - Så hur hanterar du allt det här?
Jag beslöt att hantera cancern som en kontaktsport.
Om jag fortsätter kan den inte ta mig.
Hur kan du förbli så positiv? Blir du någonsin ledsen?
Jadå, jag blir ledsen.
Livet är för kort för att vara ledsen.
Man kan alltid välja att vara glad.
Och personer med en psykisk sjukdom? Kan de välja att vara glada?
Ställer de en hopplös fråga till Carley?
Hon fixar det här.
Jag vet att många är deprimerade, av skäl som de inte kan kontrollera.
Men som med alla sjukdomar finns det hjälp.
Man behöver bara stöd.
Så om du vet att någon är sjuk, ställ upp för den personen.
Jag hade inte klarat av detta utan mina föräldrar,
och mina systrar, Sam och Riley.
Och... min pojkvän.
Ioannis, den här flickan går ju i din skola. Känner du henne?
...kommer att göra henne frisk och stark, säger Carley.
Ja.
Var är det jäkla batteriet till den här?
Kanske på mitt kontor?
Kan vi ha nån slags konsekvent ordning här?
Vad är fel?
Jag vill dokumentera vår dotters bal.
- Vill du ha hjälp? - Nej.
Klarar du det?
Kanske att Carley behöver hjälp, där uppe.
Riley och Sam är hos henne.
Okej.
Bara... Okej. Vad behöver jag?
- Får jag se? - Håret.
- Okej. - Ditt ansikte.
Okej.
- Carley! - Du gör så lustiga miner.
En sekund, pappa.
Kolla nu.
Perfekt.
Du ser fantastisk ut.
Tack.
Okej. Gå nu. Jag måste byta om.
- Älskar dig. - Detsamma.
Får jag se.
Jag älskar dig.
Bara skit i det.
Hon är så vacker.
Älskling, du är så fin.
Tack, mamma.
Gråt inte.
Någon vill träffa dig.
Vadå?
Kom.
Herregud, du ser helt fantastisk ut.
Gör jag?
Ja.
Kom hit.
Jag skulle köpa en bröstbukett
men... Jag tänkte att du nog var less på blommor nu.
Så jag... Jag köpte det här istället.
- C står för... - Cancer?
Carley.
Herregud, vad är det för fel på dig?
Jag skojade bara.
Du är så knäpp.
Det är jättefint.
Vad är det med dig? Vad kostade det här, John?
- Det har inte du med att göra. - Du ska gå på college nästa år.
Du får läroböcker och öl att betala för.
- Du får lämna tillbaka det. - Nej.
Lämna tillbaka det.
Låt mig ta på det jäkla halsbandet.
Aldrig att jag lämnar tillbaka det.
Tack, mr John.
- Vart ska vi? - Jag säger inget.
- Jösses. - Du är långsam.
Jag kan inte springa i dessa klackar.
Det är ingen fara.
Du är vacker.
Efter att de tagit bort min tumör...
...sa folk hela tiden hur bra jag såg ut.
De utelämnade "för någon med cancer", men det fanns fortfarande där.
Jag har kvar bilden som påminnelse om att jag aldrig har sett sämre ut.
Och jag mådde uselt när jag vaknade.
John kunde få... Han kunde få vilken frisk tjej som helst.
Någon han kunde gå på dejt med istället för nån som knappt kan gå, för cellgiftet.
Den kvällen tänkte jag inte på att jag inte kunde äta tårta,
eller inte kunde dansa för att jag kunde svimma.
Allt det försvann, för en magisk kväll.
Den var helt perfekt.
Duktig flicka.
High school är över.
John borde göra sig redo för sitt livs bästa år.
Inte mata en sjuk flicka med vattenmelon- klubba varje gång hon får feber.
Carley, jag... Jag vill veta vad jag gjorde för fel.
Är det att jag inte har presenterat dig för mina föräldrar, kan jag förklara.
De är bara... så grekiska.
Får de veta att jag har flickvän, börjar de att planera ett bröllop.
Jag skojar inte, okej?
Jag vet att jag blir frisk.
Men för en tid...
...kan det bli mycket värre.
Låt oss vara ärliga.
John kan inte utkämpa detta åt mig.
En tjej som alltid försöker få folk att le...
Jag kan inte göra att han inte ler.
Vill du rida på torsdag, eller på tisdag?
- Kan vi rida på tisdag? - Ja, vi borde göra det.
- Vi kom inte iväg förra veckan. - Javisst.
- Det blir bra. - Ja.
- Jadå. - Vi träffar Oriel.
Vi måste rykta honom, det var längesen.
Hej.
Ni ska få en uppdatering.
Först trodde de ju att min tumör var ett melanom,
men det visade sig vara ett klarcellssarkom.
Tänk dig ett melanom som ett gäng råttor du upptäcker i ditt garage.
Klarcellssarkom är värre.
Mycket värre.
Tänk dig att du försöker schasa ut dem,
men du märker att de bara är där
för att livnära sig på ett termitangrepp
som löper genom hela stommen i ditt hus.
Klarcellssarkom i luftröret är så sällsynt
att jag är en på tre och en halv miljard.
Så bra att du har din familj med.
Det är viktigt att ha ett supportsystem med sig,
både i goda och dåliga tider.
Och det här...
Det här är det förstnämnda.
Vad var sist? De goda tiderna eller de dåliga?
Goda nyheter.
Du är det andra kända fallet i världen.
Men... Det ser ut som om operationen var framgångsrik.
- Är jag cancerfri? - Tekniskt sett, ja.
Jag måste säga att du går i rätt riktning.
Men jag behöver se fyra bra CT-skanningar av dig
innan jag är redo att säga att risken för regression har sjunkit exponentiellt.
Det är det bästa scenariot.
Jag älskar dig!
Herregud.
Kom hit.
Herregud!
Kom hit.
ONKOLOGI
Hej.
- Jag skulle precis gå. - Jag hörde de goda nyheterna.
Jag hörde de goda nyheterna.
Men som sjuksköterska vet du ju att det finns...
...nån procents risk, för återfall.
Du hatar mig, eller hur?
Vill du höra min åsikt?
Kom hit en stund.
Hör här. Jag är ledsen.
Jag vet att detta inte betyder mycket för dig nu, men...
Jag sa bara såna saker till dig
för att jag har sett värre saker ske av att inte ha sagt dem.
Det är vrickat, men...
...nån i din situation måste inte bara se efter sin egen återhämtning,
utan också skulden att se ens nära och kära vara ledsna.
Ironin är att jag jobbar så hårt för att hålla människor vid liv...
...men de hatar mig för det.
Är allt okej?
Jag har jobbat i 22 timmar, på mitt skift.
Och min katt har varit ensam, hela tiden.
Men kom igen. Det är ju min katt.
Du hade inte skrattat om du såg honom, han är underbar.
Min...
Min pappa gick bort.
Jag är så ledsen.
Tack.
Är det mindre viktigt än din katt?
Knäppt, eller hur?
Ja.
Tack.
För all hjälp.
Ja, tack för... att du var så jobbig.
Det känns konstigt att säga det, men du... dödade cancern, Carley.
Bra jobbat.
Se upp med benet i landningen.
Spänn musklerna.
Du ser ut som en trasdocka på skridskor.
Hej, Shin.
Efter några månader var jag redo att börja träna igen.
Först vill jag be dig om ursäkt.
Jag var en dålig tränare.
Nej, det var du inte.
En bra tränare hade fattat att du var sjuk.
Jag förlåter dig.
Minns du vad du sa när jag hade blivit elitåkare?
- Att alltid se triumfer som... - Begravningar.
Jag minns det.
Det handlade om att inte låta känslor styra ens liv.
Känslor leder till misstag, och problem.
Alltför många tänker härifrån, inte här.
Du är en ovanlig människa.
Jag är visst en på tre och en halv miljarder.
En läkare kan intyga det.
Shin, jag vill komma i form igen.
Kan den hjälpa mig?
Åh, så jobbigt!
Carley, känner du det?
Ja.
Snart svettas du som en gris.
Följ med grisen.
Sluta le så mycket.
Du liknar en "Batman" -skurk.
Snabbare.
Kom igen.
Spring!
Jag drack tre koppar. Mer kaffe än jag druckit i hela mitt liv.
Benet skakade och jag sa: "Jag gillar inte det som händer."
Han sa bara: "Det är ju så mycket bättre."
Jag sa: "Jag hatar det här."
- Carley. - Hej.
Det här är mr Bowman. Han är en av sjukhusets givare, och även...
Senior tjänsteman för NHL.
Så kul att träffas, Carley. Min fru och jag älskar dina videoklipp.
Trevligt att träffas.
Du har en vacker sångröst.
Åh, tack så mycket.
- NHL vill erbjuda dig... - Säsongsbiljetter?
Vi skulle bli glada.
Chansen att sjunga nationalsången på matchen.
Jag vet inte varför jag sa så.
Du chansade bara.
Vad säger du?
Jag är van vid att sjunga inför min familj och vänner.
Men nu skulle jag sjunga på riks-TV inför miljontals människor.
Nervös?
Nej. Sång är min grej.
Detta går bra. Det känns bra.
Ja, Carley!
Stå kvar vid era platser,
och välkomna den som ska sjunga vår kanadensiska nationalsång.
Vi älskar dig, Carley!
Hon diagnostiserades med en extremt sällsynt luftstrupscancer år 2013...
Bra gjort, Carley!
...men det hindrar henne inte från att sjunga för oss ikväll.
En applåd för Carley Allison.
Heja, vackra flickan!
Carley, kan du öppna dörren?
Varför dukar du bordet nu?
Snälla. Ge mig bara en sekund.
Vad gör du här?
Jag är ledsen, Carley.
Jag var inte rädd, eller skämdes för att presentera dig för nån.
Jag skämdes för min egen familj.
De är högljudda.
Mina morföräldrar bor hos oss. De talar knappt ett ord engelska.
Jag... Jag ville inte överväldiga dig.
Jag vill ha dig.
Vi två är ämnade för varandra.
Eftersom jag var för rädd att ta dig till min familj...
...så tog jag hit dem. Till dig.
Sam, du har något i ansiktet.
- Tack. - Varsågod.
Mina damer och herrar, Carley Allison.
Bra jobbat. Mycket applåder.
Skojar du? Jag suger nu. Det var pinsamt.
- Med domare hade jag fått... - Högsta poäng.
- Är du galen? - Poäng baserade på svårighet.
- Vad du gjorde var väldigt svårt. - Ja, säkert.
Jag skämtar inte.
Jag är så stolt över dig.
Glöm tävlingar och medaljer.
Det här var din största bedrift.
Tack, Shin.
Vi kan väl hämta lite thaimat på vägen hem?
Ja. Jag äter gärna thaimat.
- Verkligen. - Sammy hatar thaimat.
Kom igen. Har du ätit ananas med stekt ris från "Happy Thai"?
- Är det gott? - Du kommer att häpna.
Det är bortom...
Okej, vad var det för?
Sammy hatar thaimat.
Vi kan väl köpa pizza eller något.
Det får bli pizza.
Vad är det med er och alla mynt?
Hon kastade ett mynt på sin pappa när hon var sex år för att få hans uppmärksamhet.
Och hon har fortsatt med det.
Om jag hade ett mynt för varje gång hon kastat ett mynt.
- Nej, mamma. - Herregud. Du är galen.
Hej, doktorn.
Är allting bra, då?
Det spred sig till lungorna.
Jag älskar dig.
Sophie bad mig att skriva ett brev till cancern.
Hon sa att hennes pappa gjorde det. Det hjälpte honom fokusera "känningar".
Så... Det här är vad jag skrev.
"Fan ta dig, cancer."
Okej, det var...
Det var lite hårt.
Men jag tycker att det är helt korrekt.
Jag försökte se det från ett annat perspektiv.
"Kära Carley."
Jag är Cancer.
Hur är läget?
Njuter du av vädret?
Jag skojar bara.
Jag kan inte prata.
Du kan inte se mig.
Jag har inga tankar.
Jag börjar bara växa inuti dig...
...och ju mer jag växer desto mer dör du.
Jag är som en väldigt krävande vän.
Men jag är inte din vän.
Jag bryr mig inte om dig eller vem du är.
Jag bara väntar på de rätta förhållandena för att försöka existera.
Och någon gång satt du framför en mikrovågsugn för länge.
Eller hade dåligt DNA. Du kanske bara hade otur.
Det var allt jag behövde.
Du är bara en Petriskål.
Tack för ekosystemet.
"Kram, Cancer."
I en konståkningstävling
får man poängen vid "kyss och gråt".
Det visades upp av mästare långt före mig.
Jag insåg att det inte handlar om vad som händer när man är där.
Utan hur många gånger man är där.
Hur många gånger man utsätter sig själv för poängbedömningen,
och kommer tillbaka, oavsett vad resultaten blir.
Att se begravningar som triumfer.
Vad betydde det?
Det betyder att livet är fullt av stunder...
...då man kan välja att le, eller inte le.
För låt oss vara ärliga.
Önskar jag att jag var i skolan?
Javisst.
Skulle jag vilja träna varje dag?
Absolut.
Men de senaste åren har lärt mig så mycket...
...att jag vägrar att tro att cancern inom mig är en mördare.
Det betyder inte att det är kul.
Men vi alla kan välja.
Och jag väljer att le.
Det är min triumf.
Många saker var "kyssar".
Cancern var gråt.
Men det var inte enda poängen.
MODIGHETSKLOCKA
Så du må ta mig bort från allt detta...
...men du påminner mig om att göra intryck...
...och att jag är omgiven av kärlek.
Då så.
Tack, mr John.
Inga problem.
Behöver ni någonting? Lite varm choklad.
- Vill du ta trucken? - Ingen får köra din truck.
Om du vill ta den, kan du göra det.
Var inte konstig.
Bara håll hårt i trucken som en normal pappa.
Ingen fara. Vi går. Det är inte så långt.
Men jag vill ha chokladen.
- Var försiktiga. - Tack, mamma.
- Okej. Då ses vi snart? - Vi ses snart.
Jag älskar dig.
Och jag älskar er.
Okej, ha så roligt.
- Är du redo? - Ja.
Håll dig bara upprätt.
Bra. Skjut fram fötterna.
- Ser du? Mycket bättre än sist. - Jag kan fortfarande inte stanna.
Jodå, förr eller senare.
Så lustigt.
Du ställer mig alltid i dålig dager.
Du ser bra ut, tycker jag.
Du glömmer bara en sak.
Vadå?
Att du ska le.
Le alltid.
Jag vet inte om ni har hört namnet Carley Allison förut.
Men hon diagnostiserades vid 17 års ålder med en mycket sällsynt cancerform.
Alla lever sina liv, och helt plötsligt händer det bara.
Det här bara hände henne.
Idag upptäckte jag, som ni nog redan vet, att Carley gick bort.
Hon var 19 år. Nitton år gammal,
och större delen av de sista två åren bekämpade hon cancern.
Hon kunde hålla sig positiv och inspirerade människor hela tiden.
Absolut. Hon var... Hon var ett föredöme för oss alla.
Och hon var bestämd att inte låta cancern vinna.
Trots att hon dukade under för den vann den inte.
Så vårt deltagande går från KiSS 92,5, till hennes far och mor,
storasystern Riley, och lillasystern Samantha.
Ni sörjer djupt nu, men ni måste vara så stolta.
ÄN IDAG FORTSÄTTER CARLEYS FAMILJ ATT LETA MYNT PÅ MÄRKLIGA PLATSER
CARLEY ALLISON OCH SARAH FISHER VAR BÄSTA VÄNNER
STIFTELSEN CARLEYS ÄNGLAR SKAPADES TILL CARLEYS MINNE
DEN HJÄLPER SJUKA BARN OCH DERAS FAMILJER
ATT KLARA KOMPLICERADE OCH DYRA SJUKDOMAR.
Mina ögon har öppnats för mycket mer
än jag kunde ha föreställt mig, vid 18 års ålder.
Skulle jag se någon gå igenom cancer skulle jag säga de typiska sakerna.
Som "upp med hakan", men efter att ha gått igenom detta
vet jag att det aldrig verkar ta slut med allt som man går igenom,
särskilt cellgifterna.
Men man måste minnas att alla finns där för en, hela tiden.
Och man kommer att ta sig igenom det.
Tvivla aldrig på det.
Tänk inte. "Jag mår verkligen inte bra."
Du kommer att bli bättre till sist. Du måste ha det i åtanke.
Undertexter: Marie Åkerlund