Du skal vide, at uanset hvad der sker, så elsker jeg dig meget højt.
- Jeg er klar. - Det er jeg ikke!
Jeg er stolt over dig, fordi du beholdt den.
Det havde du ikke behøvet.
Det var meget modigt af dig.
Hejsa.
Kom her, din satan!
Hallo!
Hej, Charlie.
Morgenmad til middag!
Hej.
- Hvordan har din dag været? - Travl.
- Har du brug for hjælp? - Nej, jeg klarer mig.
Det dufter godt.
Er du okay?
- Jeg bliver nødt til at arbejde i aften. - Selvfølgelig.
- Far? - Ja.
- Vil du hjælpe mig med fortet? - Jeg kan ikke. Jeg skal arbejde.
- Vil du ikke nok? - Jeg sagde nej.
Undskyld, jeg hjælper dig senere. Efter maden, okay?
Hallo!
- Hvor skal du hen? - Ud.
- Uden at sige noget? - Det gjorde jeg jo lige.
Kom, Charlie, maden er klar.
Det er bare en fase. Julie var ligesådan, da hun var lille.
Julie er anderledes. Det er vi alle nu.
Jeg sætter pris på dig, og det du gør.
Men du forstår det ikke, Mary.
Hun elsker dig. Og vi har alle sammen brug for dig.
Der kan du se. Anna er allerede tilbage.
Åh, James.
Hej, mor. Jeg har noget til dig.
Jeg har ikke hørt fra dig i måneder. Hvorfor ringer du ikke tilbage?
Det har ikke været muligt. Undskyld.
Hvordan har Lisa det? Jeg er bekymret for hende.
Hun har det fint, mor. Bare rolig. Vi vil, at du skal have den her.
For er den flot. Tak, James.
Hold da op, hvad er det?
Hvor har du den fra? Er det et spil?
Ja, det er et spil-og jeg vil have, at du spiller det så snart, du kan.
Det er ret enkelt. Man skal bare give æsken til en, man elsker.
Behold den ikke. Giv den videre, før tiden er gået.
Hvad er der galt? Hvorfor kommer du ikke med ind og spiser aftensmad?
Det er så længe siden, vi alle var samlet.
Hvad? "Alle var samlet"? Hvem er her da?
Julie, Adam og børnene.
De flyttede ind for et par uger siden. De er faktisk stadig i gang.
Åh, Gud... åh, herregud.
Jeg må videre. Farvel, mor. Undskyld.
- Skynd dig, mor! - Vær lidt tålmodig.
- Sulten! - Hej, Sulten. Jeg er Far.
- Hold op med det! - Vær god ved din mor.
Vil du hente appelsinjuicen og smørret, tak?
Naturligvis. Andet?
- En mere hjælpsom attitude? - Jeg skal forsøge.
- Var det Anna, mormor? - Nej, det var din onkel.
- Onkel Jim? - Ja.
- Det er evigheder siden. - Jeg ved det.
Vi har en ekstra stol og masser af mad.
Jo, men han ville ikke med ind. Han opførte sig underligt.
- Opførte sig Jim underligt? Utroligt! - Men han gav mig en æske.
- Hvad er det for noget? - Jeg ved det ikke, men han...
...sagde, at jeg skal give den til en, jeg elsker.
Tak.
Mærkeligt.
Kom nu, få den ned fra bordet.
Hvad?
Hvordan gik det i skolen i dag?
- Hvem var det? - Arbejde.
Jeg kunne godt vænne mig til, at du lavede mad til os hver aften.
Smag nu på maden først.
- For pokker, Charlie! - Det er okay.
- Du skræmmer ham, Adam! - Rolig nu.
- Det er okay. Jeg er helt rolig! - Bliv der, mormor. Jeg ordner det.
- Jeg er så tæt på at flytte hjemmefra! - Skændes dine forældre igen?
De skændes altid.
Jeg er ligeglad, men det går Charlie på.
Ja... min far kan også være en nar.
Du bliver vel ikke sådan, når du bliver far?
Jøsses, hvor kom det fra?
Undskyld, jeg tænker bare ikke så langt frem.
Du trænger til at more dig lidt.
Så vi kan tage til Jakes fest, eller...
...vi kan hænge ud her.
Du bestemmer.
Jeg er gravid.
Vent, hvad? Mener du det?!
Hvem er faren?
Åh, shit...
Åh, Gud... har du dobbelttjekket?
Den kan jo være i stykker!
Johnny åd en valmuemuffin lige før en narkotest-den viste spor af opium.
Spiste du muffins i går?
Jeg kan ikke blive far!
- Min far slår mig ihjel. - Ja.
Det gør min far også.
Hun svarer ikke.
Hun kommer hjem. Det gør hun jo altid.
Det er sent. Prøv nu at sove.
Låste du yderdøren?
Det tror jeg ikke.
Jeg kigger lige.
- Hvad er der? - Jeg havde mareridt.
Det er okay. Kom her.
- Gå i seng igen. - Må jeg sove hos jer?
- Gå i seng igen. - Du øver dig jo på at sove selv.
Ikke også? Godt, godnat.
Måske er jeg blevet tosset, men ligger dit værelse ikke i den retning?
Sov godt, knægt.
Mor!
Okay... Hvad var klokken, da det skete?
Omkring midnat. Vi lå og sov.
Vi hørte hende på hendes værelse.
Og vi fandt hende sådan der i sengen. Præcis som I så hende.
- Og jeres datter? - Anna.
Ja, Anna- hvor befandt hun sig i går aftes?
Det ved vi ikke.
Hun har en kæreste, men vi har ikke fået fat på hende endnu.
Ja, vi har haft lidt problemer med hende på det seneste.
Har hun grund til, at ville gøre sin oldemor ondt?
Nej, selvfølgelig ikke.
Er det et normalt spørgsmål?
Eller tror du, at min 16-årige datter har dræbt sin oldemor?
Vi fandt et sår på hendes bryst, som tyder på et knivdrab.
Det er meget forvirrende. Der er ingen tegn på kamp.
Ingen afværgeskader. Ingen tegn på indbrud.
Jeg vil ikke bo her.
Det er op til jer. Vi har gennemsøgt området uden at finde noget.
Siger han, at her er sikkert, så er her sikkert-okay?
Det er bedst for Charlie at blive her. Der er godt her.
Nej, jeg vil ikke være her lige nu.
- Okay. - Det er helt i orden.
Endnu engang tak for jeres tid.
Jeg kontakter jer, hvis jeg har yderligere spørgsmål.
Det var det lille monster.
"Det lille monster"?
Det dræbte oldemor og sprang tilbage i æsken der.
Det sagde han også i går aftes.
Han har en livlig fantasi.
Siden hans bror gik bort, har han haft svært ved at håndtere virkeligheden.
Hvad skete der?
Har det noget med sagen her at gøre?
Charlie... jeg har gjort det her i mange år.
Og jeg har set en hel del monstre.
Hvis det var et monster, der dræbte din oldemor, -
-så fanger jeg det. Det gør jeg altid.
Endnu engang: Jeg beklager jeres tab.
Anna! Du bliver nødt til at ringe tilbage.
Jeg mener det. Du bliver nødt til at komme hjem!
Jeg har ringet og sendt SMS'er- hun svarer ikke.
Det dur bare ikke det her.
Vi kan jo låse hende inde i kælderen. Måske.
Hallo... kom her.
Det skal nok gå med hende. Okay?
GÆT HVEM?
Det er en fra dit arbejde her. Natalie.
- Jamen, hej. Hvordan går det? - Du glemte det her på skrivebordet.
- Jeg tænkte, at du fik brug for det. - Okay, tak.
- Sikke et fint hjem du har, Julie. - Åh, tak.
- Tak, det var faktisk min mormors. - Åh...
- Vil du have noget at drikke? - Vand ville være fint. Tak.
- Hvad har du gang i? - Jeg ville se dig.
Du svarer jo ikke på mine beskeder.
- Jeg bliver opdaget. Ønsker du det? - Måske.
- Ville det være så slemt? - Ja. Det ville være... forfærdeligt.
Jeg forklarer det senere, men jeg har brug for tid, og du smutter. Nu.
Okay.
Okay, vi ses på mandag!
- Skulle hun af sted? - Ja. Hun skulle videre.
- Hun er pæn. - Det har jeg ikke lagt mærke til.
Er ideen at køre rundt, indtil vores familier har glemt os, eller hvad?
Jeg er helt flad og hundesulten.
Du må også være sulten. Du spiser jo for to nu.
Gud, hvor er du dum.
Du kan ikke flygte fra det her.
Vi tager hjem til dig, jeg spiser noget...
...og så sætter vi os ned med dine forældre og fortæller det sammen.
- Vil du virkelig gøre det? - Ja.
Så sulten er jeg.
Okay. Jeg er også sulten.
Anna. Hallo, vent!
Hallo! Anna!
- Hvad?! - Sæt dig!
Jeg er træt af det her. Din mor har været bekymret hele natten.
Og hvad med dig? Det overrasker mig, at du opdagede, at jeg var væk!
Kylling!
Hvor mange gange skal vi igennem det her?!
Jeg er træt af, den her snak.
Hallo!
Hallo! Smut!
- Okay, det er ikke et problem. - Nej, Tyler, du behøver ikke gå.
- Det er helt okay. - Vi har ingen hemmeligheder.
Vi forsøgte at få fat på dig hele natten.
Mormor Mary er... død.
- Hvad? - Hun gik bort i går aftes i sin seng.
Hvordan? Hvad mener du? Hvad skete der?
Vi ved det ikke med sikkerhed. Politiet var her.
De ved ikke, hvad der forårsagede det.
Jeg sagde jo, at monstret dræbte oldemor og krøb ned i æsken igen!
Stop med den æske. Bare stop.
Bad jeg dig ikke om at stille den væk?
Det gjorde jeg jo også!
Hvis I ikke vil have den, kan jeg godt tage den. Noget må den jo være værd.
Ja, tag den med, når du går.
Alt, bliver godt igen.
Ud, ud, ud!
Af sted, ud!
Ind i bilen!
- Start dog bilen! - Jeg prøver jo!
- Shit... - Jeg tabte nøglerne!
- Så saml dem dog op! - Jeg prøver jo!
Hvor blev den af?
- Hvad fanden er det for en?! - Vi bliver nødt til at tage det roligt.
Vi kan ikke bare sidde her. Jeg må hen til min familie!
Tænk på din nye familie.
Jeg har tænkt det igennem, og... jeg kan få mig et arbejde.
Ja, det bliver hårdt, men med held og tålmodighed skal vi nok klare det!
- Var det den du så?! - Ja!
Luk mig ind!
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Den fulgte efter os udenfor, men vi satte os ind i bilen.
- Og så forsvandt den. - Hvor er Tyler?
Anna?
Anna!
Hallo.
Jeg har den! Den er i æsken! Jeg har den!
Vi bliver nødt til at ringe efter politiet! Vi bliver nødt til det!
Vent, vent-stop! Vent lidt.
Er du sindssyg?!
Det må du være, hvis du tror, at vi kan lade være med at ringe efter dem!
Hvad vil du fortælle dem? Hvad?
"Et monster i en æske dræbte et barn i vores hjem"? Det giver ingen mening!
Det lyder komplet sindssygt! Det er det andet lig her på to dage!
Er vi ikke mistænkte allerede, så bliver vi det da helt sikkert nu!
Hvad skal vi gøre? Vi er ikke kriminelle!
Giv mig et øjeblik. Vent lidt, og tænk det igennem, okay?
Den tæller ned. Vi ved ikke, hvornår den viser sig igen. Jeg dumper æsken.
Og I gør rent her. Vi kan...
- Vi kan lægge ham i kælderen. - Tager du pis på os?!
- Er du blevet sindssyg?! - Bare indtil videre!
Undskyld, skat! Vi lægger ham dernede indtil videre!
Jeg skaffer os af med æsken, og så ordner vi det her. Stol på mig.
Hvor vil du gøre af den?
Den skal tilbage, hvor den kom fra.
Undskyld. Stol på mig, okay?
Det gør mig så ondt, Tyler...
Hvad har vi?
Et offer: Mary Roberts, kvinde på 77 år.
Et hug i brystet. Direkte i hjertet. Det var ikke en ulykke.
Har du nogen spor?
Hun havde familien boende. Familien Thatchers. Adam og Julie med børn.
Adam og Julie Thatcher?
- Charlie og storesøsteren Anna. - Kender du dem?
For to år siden arbejdede jeg på en kidnapningssag.
En ti-årig dreng forsvandt fra en park.
Vi gennemsøgte hele kommunen uden at finde det mindste spor.
To uger senere fandt vi et lig i en container.
Henry Thatcher. Adam og Julies mellemste barn.
Jim!
- Jim! - Jeg beklager, Adam!
- Beklager du? - Jeg vidste ikke, at du boede hos mor!
Åbn, din galning!
Din mor er død.
- Rolig, rolig, rolig! - Du skal ikke give mig den der!
Hør efter! Du skal give æsken til en, som du elsker.
En, du virkelig elsker. Det er den eneste måde at slippe af med den på!
Hvorfor skulle jeg gøre det? Den har allerede slået ihjel!
- Åh, Gud... - Nemlig.
Din mor er død. Og monstret myrdede Annas kæreste.
- Din familie? - De er okay.
Monstret slår dem og alle andre omkring dig ihjel! Forær den væk!
Hvorfor ved du så meget om den?
Forsvind med dig! Nu!
- Hvad sker der, når tiden er gået? - Hvad fanden ved jeg!
Måske tager den tid. At tiden er inde. Jeg ville ikke vente og se.
Nej, så du gav monstret til din mor. Reddede dit eget skind.
Hun var gammel. Jeg vidste ikke, at I var der!
Fuck dig og din forbandede æske.
Skrid.
HEJ, SEXEDE. GLEM IKKE, AT VI SKAL SES I WEEKENDEN.
- Hej. - Hej. Undskyld for det før.
- Ja, du var et røvhul. - Du kom hjem til os. Hun er ikke dum.
- Hvor er du nu? - På vej hjem.
- Nej, du er på vej herhen. - Jeg kan ikke. Jeg skal hjem.
- Er der sket noget? - Ja.
Du ville ikke tro mig, hvis jeg fortalte det.
Det lyder mystisk.
- Jeg siger det og gør det forbi. - Lov mig det.
- Jeg lover det. - Jeg elsker dig.
Ja, jeg elsker også dig.
Anna? Snak med mig.
Jeg er bange, mor.
- Far ordner det. - Godt.
Det ville have føltes så meget bedre, -
- hvis det ikke var fordi, min kæreste ligger i en sæk i kælderen!
Din far elsker dig utroligt højt, og når han kommer hjem...
Så hvad? Fikser han så det hele?
Far ødelægger ting. Han fikser dem ikke!
Og hvis han bare efterlader os og ikke kommer hjem? Har du tænk på det?
Selvfølgelig har jeg det.
- Mor? - Ja?
Det er lige meget. Det var ingenting.
Julie?
Hvor er Charlie?
I vores seng.
Jeg tog over til Jim.
Han nægtede at tage imod æsken.
Så jeg smed den i søen.
Den er væk.
- Er du sikker? - Jeg lover det.
- Vi må tale om det med Tyler. - Vi må ringe efter politiet.
Det har vi jo diskuteret, skat.
Måske har hun ret. Tror du virkelig, at vi kan slippe af sted med det her?
Hvad jeg tror, er, at hvis vi ringer efter politiet, så ryger vi i fængsel.
Tror du ikke, at de vil lede efter ham?
Selvfølgelig vil de det. Vi skal bare være smarte.
Vi skal bare være enige om historien. Okay?
Sandheden er, at det har været en forfærdelig dag.
Jeg kan slet ikke forestille mig, hvordan du har det.
Vi er udmattede.
Men vi er i sikkerhed.
Nu hviler vi os lidt.
Og i morgen tidlig er det første vi gør at sætte os ned sammen-
-og finde ud af, hvad vi skal gøre.
Jeg elsker dig.
- Lad os gå i seng. - Du tager sofaen.
Hvorfor det?
Hvad er det?
- Jeg kan forklare det her. - Ved du hvad?
Du kan finde på, hvad du vil sige, og så taler vi om det i morgen.
Gør ikke det her...
Nej!
- Adam... - Den må væk, før tiden løber ud!
- Hvordan? - Jim sagde: "giv den til en, du elsker".
- Men du gav den til Tyler-som døde. - Han var en tåbe. Jeg elsker dig.
Jim gav den til mormor, og hun gav den til mig.
Jeg så, hvordan den nulstillede sig.
- Vidste han, hvad han gav hende?! - Ja, han fortalte det jo!
Hvordan kunne han gøre det? Hvordan skulle vi kunne gøre det?
Den er forbundet til mig. Som en slags forbandelse. Jeg forstår det ikke.
Men den må ud af huset, før den dræber en af os. Jeg må give den væk!
Nej. Hvad snakker du om?!
Hvem skulle vi kunne give den til?!
Natalie.
Jeg kan give den til Natalie. Jeg elsker hende.
Fuck dig! Vi giver den ikke til nogen! Vi er ikke mordere!
Vent, stop!
Jeg burde slå dig ihjel og spare den for besværet. Bliv der!
Kom ud af æsken! Kom ud, så jeg kan blæse hovedet af dig!
Jeg foreslår, at du holder dig fra mig!
Mr. Roberts?
- Mr. Roberts? - Ja, det er mig.
Patterson, drabsafdelingen. Jeg vil gerne tale med dig om din mors død.
Mor og jeg stod hinanden nært. Det har været svært for mig.
Jeg kondolerer.
Hvad kan du fortælle mig om Adam og Julie Thatcher?
Havde de et udestående med din mor?
- Tror du, at de kan have dræbt hende? - En eller anden gjorde det jo.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. De er gode mennesker.
Jeg kan ikke se, hvorfor de skulle gøre hende ondt.
Ifølge Thatchers var du der den aften, hun døde.
Ja, det er korrekt. Jeg blev der ikke så længe.
Jeg kiggede bare forbi med en gave.
- Det skulle vel aldrig være en æske? - Jo.
- Hvad kan du fortælle om den? - Det er en antikvitet. En gave.
- Men hvad er der indeni den? - Ingen anelse.
Så vidt jeg ved, kan den ikke åbnes. Hvad har den med mors død at gøre?
Hvem er det her?
Det var... det er min kone Lisa.
- "Var"? - Hun døde for kort tid siden.
Det er jeg ked af at høre. Hvad skete der?
Hun var alvorligt syg.
- Holder du noget skjult for mig? - Nej. Nej.
Jeg har fortalt alt, hvad jeg ved.
Det er hårdt at miste så mange, man elsker.
Jeg forstår. Tak for snakken.
Du burde lade mig tage over.
Nej, jeg er vågen.
Hvor længe sov jeg?
Måske et par minutter.
- Hvor er børnene? - De sover.
Jeg puttede lige Charlie.
- Hvor længe orker du det der? - Så længe det er nødvendigt.
Den kommer jo ud på et eller andet tidspunkt.
Lad mig give den til hende.
Må jeg ikke nok?
- Skyd den! Giv mig pistolen! - Jeg forsøger!
Anna! Jeg ved, du er kommet til skade! Anna.
Mor...
Vil du ikke nok åbne! Anna!
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, hun vil ikke komme ud!
Er du okay? Er du okay?! Hvor er din lommelygte?
Kom.
- Den er i ventilationssystemet. - Jeg kan ikke få døren op.
- Hallo, kan du høre mig? - Far!
Åbn døren! Hallo!
Anna!
Åh, nej!
Anna!
Dræb den!
Giv den til hende.
Hej. Har du gjort det?
Ja.
- Hvad er der i vejen? - Jeg har bare brug for lidt tid.
Jeg tager hen på kontoret. Sørg for at være her, når jeg kommer tilbage.
- Okay. - Jeg lover, at det er det værd.
- Jeg elsker dig. - Og jeg elsker dig.
Jeg skal have rapporterne fredag. Af sted med jer, og pas på jer selv.
Vent, Morris. Jeg har et spor i Mary Roberts-sagen.
I forgårs tog 16-årige Tyler Cook ud med vennerne, men kom ikke hjem.
Burde jeg kende ham?
Nej, men han blev sidst set sammen med Anna Thatcher.
- Har du afhørt hende? - Nej, ikke endnu.
Der er for mange savnede og for mange lig. De skjuler noget.
Det eneste gennemgående i deres forklaringer er den magiske æske.
Drengen sagde, at der kom et monster ud af den, som dræbte hans oldemor.
Den var i huset. Hendes søn, Jim, gav den til hende, dagen før hun døde.
Jeg bliver ved, indtil jeg finder ud af noget.
Jeg kender en, der måske kan hjælpe dig.
Hun hedder Lucy Anifero. Hun er en slags spåkone.
- Er det hende, du var sammen med? - Ja.
Døm mig ikke. Hun var noget særligt.
- Sagde du ikke, at hun var sindssyg? - Jo, når hun fablede om det her.
Hun kan fortælle dig, hvad der er med æsken.
- Vil du sige, at jeg kigger forbi? - Selvfølgelig.
- Hvor skal du nu hen? - Jeg skal finde Anna Thatcher.
- Har du givet hende æsken? - Nej, hun tog på arbejde.
- Hvad? - Jeg kan ikke det her.
Jeg ved godt, at jeg sagde, at jeg kunne, men jeg kan ikke.
Du sagde, at vi ikke skulle give den til andre, og du havde ret.
Det var før, den myrdede vores datter. Giv hende den skide æske, Adam!
Jeg vil ikke miste endnu et barn.
Jeg ved, du ikke elsker mig længere, men vælger du hende fremfor Charlie?
Selvfølgelig ikke. Det ved du da.
Jeg ordner det, når hun kommer tilbage, okay?
Det lover jeg.
Kan du huske, da du var lille?
Mindre end Charlie er nu, og Henry bare var en baby.
Jeg læste for dig hver aften, men du... brød dig ikke om historierne.
Så vi lukkede bogen og fandt på vores egne fjollede historier.
"Der var en lille pige, som hed"...
Det er nu, du siger "Anna". "Der var en lille pige, som hed Anna."
Anna var en smuk lille prinsesse.
Men du sagde: "Nej, ikke en prinsesse-en abe!"
Og så fniste du med din søde, perfekte stemme.
Og så kildede jeg dig så meget, at du grinede og skreg-
-og tiggede mig om at holde op.
Og når jeg holdt op, krammede du mig.
Og jeg holdt dig så tæt.
Undskyld, at jeg ikke kunne beskytte dig, min lille abe.
Du fortjener ikke at ligge her.
Det skal du heller ikke længe endnu. Det lover jeg.
Mr. Thatcher? Mrs. Thatcher?
Politiassistent Patterson?
Hej, Julie, har du et øjeblik?
Adam er ikke hjemme, og jeg skal til lægen med Charlie.
Er Anna her?
Det er mandag. Hun er i skole.
Det er underligt, for da jeg ringede til skolen, sagde de, at hun ikke var der.
- Hvorfor ringer du til skolen? - Det drejer sig om Tyler Cook.
- Han er meldt savnet. - Hendes kæreste.
- Kan de være sammen? - Hun var her i morges.
Jeg ved ikke, hvor Tyler er. Og de er jo teenagers.
Det er ikke usædvanligt, at Anna pjækker fra skole.
Jeg kan ringe, når hun kommer hjem?
Ja, tak, gør det.
- Jeg beklager, at jeg ikke kan hjælpe. - Jeg bliver nødt til at tale med hende.
Godt at se, at du ikke har ombestemt dig.
Tak.
Vent, giv mig et øjeblik...
Nej, vent.
Vent...
Jeg vil give dig noget.
Jeg vil give dig den her.
Nej-vent, vent.
Jeg bliver nødt til... Vent lidt.
Du bliver nødt til at tage imod den.
Hvem interesserer sig for en skide æske?
Tag den!
Du skræmmer mig.
Undskyld.
Nej!
Undskyld. Det gør mig så ondt.
- Sig, at det er overstået. - Nej, det er ikke overstået!
Det er ikke overstået!
- Hvad? Hvad mener du? - At den dræbte hende.
Som alle de andre. Jeg dræbte hende.
Adam... hvordan er det muligt?
Tag Charlie og forlad huset.
Forlad huset og tag på motel.
Hører du mig? Tag af sted med det samme. Læg pistolen på bordet.
Hvad har du tænkt dig at gøre?
Adam?! Hvad har du tænkt dig at gøre?!
Jeg tager hjem.
Og så venter jeg, indtil den kommer ud, og så slår jeg den ihjel.
Nej! Det har vi forsøgt. Det virkede jo ikke!
Jeg har tænkt mig at forsøge igen. Gør, som jeg siger. Tag på motel.
Der må være en anden, vi kan give æsken til.
Hvem?
Hvem, Julie? Mine forældre?
Jeg elsker ikke andre end dig og knægten.
Forlad huset.
Kom nu!
Kom og tag mig!
Hej. Vækkede jeg dig?
Nej, jeg har ikke lukket et øje.
Har du slået den ihjel? Er den død?
Nej, jeg venter stadig.
Den lader til at være ligeglad med mine planer.
Hvordan har han det?
Han sover.
Godt, det er godt.
Hvordan har du det?
Jeg er ked af det.
Jeg er så forfærdelig ked af det, Julie.
Det med Natalie. Det hele.
Hvad skal vi gøre?
Skal vi flygte, indtil politiet til sidst tager os?
Forventer du, at jeg graver en grav ude i ødemarken...
...til min datter?
Og hvad så?
Starter vi så bare forfra et andet sted?
Glemmer vi det bare?
Det hjalp mig ikke af med smerten over at miste Henry.
Og det vil ikke hjælpe nu. Jeg kan ikke gøre det.
Jeg har ingen svar på noget af det.
Men jeg ved, at jeg elsker dig.
Jeg...
Jeg troede, at jeg elskede hende.
Men det gjorde jeg ikke.
Det var dig. Det har altid været dig.
Jeg må bare dræbe det her monster, så alt bliver godt igen.
Vi kommer ikke hjem, Adam.
Nej, det skal I heller ikke.
Bliv der og vent.
Når jeg har ordnet det, kommer jeg hen til jer.
Nej.
Nej, det vil jeg ikke have, at du gør.
Julie, Julie! Charlie!
Hallo, er du okay? Er du okay? Er du sikker? Kom her.
Åh, jeg elsker dig. Julie!
Julie...
Skat? Skat!
Nej!
Nej, nej! Hold op!
Nej... hold op!
- Far, hold op! - Nej!
- Er der noget, du kan bruge? - Lucy Anifero?
Jeg er hende, hun er mig. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Skal jeg spå dig? Det kan jeg godt. - Nej, overhovedet ikke.
En ven sagde, at du kan hjælpe mig. Jeg forsøger at identificere en æske.
Enestående.
- Hvad er det for noget? - Det er en slags trojansk hest.
- Er det et våben? - Ja.
- Så du har set den før? - Nej, den findes ikke.
Der er den.
I århundreder har legenden fortalt om et guddommeligt våben.
En æske, der føres videre fra generation til generation.
Gemt i æsken fandtes en falden gud.
Holdt fanget mod sin vilje med det ondskabsfulde formål-
-at plage og udrydde hele slægter.
Og æskens ejer kunne kun se til, når væsenet kom frem-
- og brutalt myrdede vedkommendes nære og kære, en efter en.
Æsken kunne ikke ødelægges.
Man kunne ikke smide den væk eller give den til hvem som helst.
Guden fortsatte med at dræbe, mens æskens urværk tikkede mod enden.
Der er kun to muligheder: at se på og vente-
- eller give forbandelsen videre til en, man virkelig elsker.
Så starter urværket forfra.
Jeg ved, hvad du tænker.
"Hvad sker der, hvis urværket endelig rinder ud?"
Der findes gisninger og rygter, men ingen ved det med sikkerhed.
Det, man ved, er, at når tiden er ved at rinde ud, -
-bliver æskens ejer vanvittig-
-og giver den videre. Hver gang.
Og derfor findes den endnu den dag i dag.
Det var den værste omgang vrøvl, jeg nogensinde har hørt.
Det er de fleste myter. Det er bare en godnathistorie.
Så du mener, at jeg lige har vist dig et billede af Guds magiske æske?
Folk har konstrueret sådanne æsker som harmløs kuriosa i århundreder.
Det, du taler om, er en hyldest til en antik fortælling. Intet andet.
Jeg har en.
Du kan købe den, hvis du vil.
Bare rolig. Det er ingen guder inden i den.
Det tror jeg i hvert fald ikke. Hallo?
Charlie?!
Nej, nej, Charlie!
Charlie?
Charlie!
Far...
Jeg er lige her.
Hvad tror du, der sker med os, når vi dør?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror, det er ligesom...
- Som det er, før man bliver født. - Jeg husker ikke noget fra dengang.
Det gør jeg heller ikke.
Mor siger, at man kommer i himlen.
Lægger du mig her ned til Anna, når jeg dør?
Der kommer ikke til at ske dig noget.
Jeg vil bekæmpe den.
Jeg kommer til at stå imellem dig og den, og jeg giver mig ikke.
Forstår du det?
Det lover jeg.
Hvordan gik det med Luciana? Er hun ikke lækker?
Jeg ved ikke, hvad I to så i hinanden, men jeg hørte om æsken.
Det er bare en antikvitet, så jeg har spildt min tid.
Morris? Vi har fundet Adam Thatchers bil forladt på 50th street.
- Og Adam selv? - Vi var forbi hjemmet. Der var ingen.
Var han hjemme, så åbnede han i hvert fald ikke.
Og så var der en ting til.
Ja, hvad?
Du skal se det med dine egne øjne.
Hold da op!
Tænk, at være rengøringsdame og finde det her.
Det her er meget værre end Mary Roberts.
Svinet er syg.
Vi har en rapport om en savnet person, som kan have tilknytning til det her.
- Okay? Hvem er det? - Natalie Rose.
- Ved jeg, hvem det er? - Hun er kollega til Adam.
Anmelderen sagde, at ingen af dem har været på arbejde i to dage-
-og at man ikke har hørt fra dem.
Skaf mig en ransagningskendelse til Thatchers bopæl.
- Hvad skal jeg sige til anklageren? - Hans kone ligger død på et motel.
Det gør ham ikke automatisk til morder.
Hans datter og hendes kæreste er forsvundet.
Han har efterladt sin bil midt på gaden.
Og han og hans kollega er ikke set i flere dage.
- Det lyder mistænkeligt. - Skaf mig nu bare den kendelse!
Pokkers!
Han er smuttet. Han kan være hvor som helst.
Fandens også!
Tjek hos onklen. Er han der, så hiv ham ind til afhøring.
Og jeg vil have, at en patrulje kigger forbi med nogle timers mellemrum.
Vi skal nok få ham!
Gå tilbage til bilen.
Burde vi ikke sige noget?
Der er ikke noget at sige.
- Sig til dem, at det gør mig ondt. - Amen.
Kom.
Kom nu!
Jeg vil have, at du bliver i kassen.
Hører du mig? Hvad end der sker, så bliver du derinde.
- Hvorfor gør den det her mod os? - Jeg ved det ikke.
Men jeg tror, den kommer efter mig nu. Når tiden er gået.
Hvis den tager mig, vil jeg have, at du løber.
Kig dig ikke tilbage. Bare løb.
Kig ikke på mig, og rør ikke æsken. Bare løb.
Er du med?
- Far? - Ja, min søn?
Skal du ikke æsken til en, du elsker?
Jo, det tror jeg.
- Kan du give den til mig? - Nej, det kan jeg ikke.
Fordi du ikke elsker mig?
Nej, fordi jeg elsker dig mere end noget andet.
I hele verden.
Vær stille nu. Vær modig.
Kom ikke ud.
Charlie!
Jeg gjorde det! Hallo, kom ud!
Det er okay, kom her. Er du okay?
Jeg elsker dig så højt. Vi skal nok klare os.
Far!
Ind i kassen!
Far?
Må jeg komme ud, far?
- Er du okay? - Ja!
Der kommer snart en ny. Adam!
- Nej! - Hold op, far!
Nej! Nej, nej, nej! Vi har ikke tid!
- Hvad laver du her?! - Alle er døde!
Alle, jeg har elsket, er døde! Jeg vil hellere dø i kamp end leve med det.
Far!
Bliv ved med at kæmpe for ham, Adam!
Anhold ham.
Jeg er uskyldig!
Monstret er i huset! Jeg har ingenting gjort!
Det er i huset! I bliver nødt til at lade mig gå! Min søn har brug for mig!
Han er i statens varetægt nu.
- Charlie! - Far!
Jeg elsker dig. Hvad end der sker, så elsker jeg dig.
- Kom, nu kører vi. - Det ordner sig. Det lover jeg!
Jeg skal ingen steder.
Herregud!
Nej, Charlie!
Nej! Charlie!
Slip mig!
Okay, af sted!
Kom her!
Anmoder om forstærkning! Nu!
- Hvad helvede foregår der?! - Det kom fra æsken!
Æsken!
- Hvad laver den?! - Jeg ved det ikke.
Oversættelse: J. Petersen