Naknadno ću potvrditi vreme i mesto. Čekaj moj poziv.
Da, stavi plavu kravatu.
NORVEŠKO MINISTARSTVO SPOLJNIH POSLOVA, OSLO, DECEMBAR 1992.
Halo? -Biće tamo u podne. -Odlično, draga.
Slušaj, taj sastanak je potpuno nezvaničan.
Razumem. U potpunosti.
Ne smeš da pomeneš moje ministarstvo. -Draga, veruj mi.
"Dokumenta."
DrSi predstavlja OSLO
Dve godine multilateralnih pregovora između nas i Palestinaca,
i nismo postigli apsolutno ništa. Zašto? Zato što naša vlada odbija
da pregovara direktno sa PLO-om.
Ali svakog dana, Ahmed Kurei, PLO-ov ministar finansija
u Londonu iz hotelske sobe preko puta pregovora
govori palestinskoj delegaciji šta da kaže.
Jurimo prema bezdanu. U Evropi nas nazivaju nacistima.
U Evropi! Svakog dana se svet sve više okreće protiv nas,
a mi samo sedimo za tim prokletim pregovaračkim stolom.
Zato što ste zarobljeni u procesu nesposobnom za izgradnju poverenja.
Ali, uz moju pomoć i stručnost, mogli biste to da promenite.
Koji tačno deo norveške vlade predstavljate, g. Hantson?
Larson. Zovite me Terje.
Ne, ja sam privatno lice. Vodim Institut Fafo. Za razvoj ideja.
Zašto bih prihvatio vašu pomoć? -Zato što vam je potrebna.
Moj pregovarački model, samo moj, pomoći će vam.
Vi i Palestinci koristite zastareli totalitaristički model.
Svi problemi su na stolu, sve strane su za stolom.
Katastrofa! Proces je zvaničan i rigidan,
a rezultat je potpuni neuspeh. -Ali to Amerikanci žele od nas.
Morate to da učinite, ali istovremeno pokrenite drugi proces.
Nemojte da ga gradite na velikim proglasima između vlada,
nego na intimnim diskusijama između ljudi
koje će se održati na nekom izolovanom mestu
gde možete da se nađete sa PLO-om, sami.
Gde ćete razgovarati.
Mogu da nadgledam taj proces. Mogu da dogovorim mesto.
Garantujem vam potpunu diskreciju.
Protivzakonito je da izraelski zvaničnici razgovaraju s PLO-om. -Da.
Ali neko ko nije na službenoj dužnosti...
Koga vi i Peres možete da odaberete. -A vi možete da upoznate sa...
Upravo sam tako i mislio. Čaj?
Koliko dugo ste bili na Bliskom istoku? -Dve godine.
I upravo ste se vratili? -Da. Hvala.
Zadovoljstvo mi je što smo se upoznli, g. Kurei.
Drago mi je što nas je posao doveo u London u isto vreme.
Vi ste ovde poslovno, ali ja sam ovde iz gluposti.
AHMED KUREI, MINISTAR FINANSIJA PLO-A
U onom hotelu pregovaraju o budućnosti Palestine.
Ali, meni, ministru finansija PLO-a, pristup je zabranjen!
Onemogućili su mi pristup stolu
gde se odlučuje o ekonomskoj budućnosti mog naroda.
G. Kurei, meni ne morate da držite govor.
Naravno, na našoj ste strani. -I njihovoj.
"Srećan sam što me savetuje mudra osoba."
Izvinite, ne govorim arapski.
A kažete da razumete moju regiju i moj narod,
ali očigledno ne razumete mnogo. -Možda je tako,
ali razumem da je podrška vašeg vođe Arafata Sadamu Huseinu
u Zalivskom ratu naljutila vaše, sada bivše, arapske saveznike
da su proterali 90.000 palestinskih radnika
i stvorili takvu finansijsku katastrofu za vaš narod,
da je PLO sada zaglavljen u egzilu u Tunisu
i ne može da plati ni račune za struju.
Bez dodatne podrške moje vlade
vaša organizacija će postati nevažna.
G. Kurei, recite mi koliko vam je potrebno, i učiniću šta mogu.
Ali želim da učinite nešto. Ne za mene, nego za sebe.
Poslali su čoveka da se danas nađe s vama ako ste spremni da ga primite.
Ovuda. -Nisam ovde u ime svoje vlade. On to zna?
Da, zna.
Protivzakonito je da se Izraelci sastaju sa PLO-om.
Da, da. Posle vas. Hvala.
Idemo... Svakako... -Čekajte...
Šta nije u redu?
Nikad se nisam uživo našao s Izraelcem.
Znate šta ćete reći? -Da, da.
U redu. Idemo.
Zdravo.
London je veoma hladan u ovo doba godine.
Da. -I mokar. -Da.
Nije kao kod kuće.
Nisam bio kod kuće od 1967. kada su svi muškarci,
žene i deca iz moga sela bili prisiljeni da pobegnu iz domovine
pred nadolazećim cionističkim hordama.
Ali sećam se toplote ovog doba godine.
Pročitao sam vaš poslednji članak.
Izvrstan je! -Hvala.
I ja sam napisao članak
o koristi takve ekonomske saradnje.
Možda biste mogli da mi date svoje profesionalno mišljenje.
Bila bi mi čast.
Gospodo, vreme je.
Bili ste velikodušni sa svojim mišljenjem.
Trebalo bi da se opet nađemo
da popričamo o ekonomiji, budućnosti.
Kažu da ako se nađemo u Oslu, prijatelji bi...
Izvinite...
Kažu da ako se nađemo u Oslu,
prijatelji bi nam omogućili osamu, privatnost
i sve što nam je potrebno.
Ko ste vi? -Ja sam samo profesor ekonomije
koji podržava dijalog sa PLO-om. -Sa čijim odobrenjem govorite?
Nemam odobrenje!
Ali ujutro ću doručkovati u Tel Avivu
sa svojim dragim prijateljem Josijem Beilinom.
Radujem se što ću pričati novom zameniku ministra spoljnih poslova
o svom putu u London.
Bože, to je nemoguće!
Jane, Berlinski zid je pao, Sovjetski Savez se raspao, sve je moguće.
Ako dogovorimo sastanak ovde u Norveškoj,
Ahmed Kurei će doći kao glas PLO-a. -Samo je Arafat glas PLO-a, Mona.
Ko je taj Ahmed Kurei? Kako znate da je uopšte rekao Arafatu šta radi?
Zato što su obavestili Arafata i on podržava ovo.
Zaista? -Apsolutno.
Ako organizujemo to, i Izraelci će to podržati.
Ne, Mona. Josi Beilin nema ovlašćenja da odobri tako nešto.
Jane, Josi mi je lično rekao da to potiče od Šimona Peresa.
Mona, ti i ja smo članovi Ministarstva spoljnih poslova.
Ne smemo da ugrozimo neutralnost norveške vlade u ovom sukobu.
Nećemo uključiti norvešku vladu! To smo samo mi!
Zar ne shvataš da je to što predlažeš nemoguće?
Ti si mlađa službenica, a Terje je samo sociolog.
Onda će to morati da bude dovoljno.
Reći ćemo da Terjeov institut organizuje konferenciju u Norveškoj
za izraelske i palestinske akademike.
Terje će zamoliti prijatelja da nam pozajmi imanje.
Poslaću ih komercijalnim letovima pod drugim imenima.
Koristiće samo "rentakar" i ništa neće ići preko diplomatskih kanala.
Ali da bi uspelo, moraš da im odobriš vize.
Jane, niko drugi iz vlade ne mora da zna.
Tako će Holst i ministarstvo ostati zaštićeni.
Ako odbiješ, ovaj razgovor se nije dogodio. Zar ne, Terje?
Naravno.
Učinimo to, dođavola. -Da?
Zvanično, to je "Fafov" plan. Ako propadne, ti si odgovoran.
Svakako! I nemoj da kažeš Amerikancima. -Šta?
Šta bismo im rekli? "Halo, ništa se nije dogodilo, samo želimo da znate."
Znaš li šta će nam njihova vlada učiniti
ako nas uhvate da se petljamo u Bliski istok?
Kako ćemo to sakriti ako su Amerikanci uključeni?
To je diplomatski problem, a to se tebe ne tiče. -Slažem se s Terjem.
Ako ćemo da rizikujemo, rizikujmo.
Dobro... Dakle...
Počinjemo.
Terje, ako to propadne... Ako pođe naopako...
Draga, sada imamo plan. Ako pođe naopako, improvizovaćemo.
Životi će nam biti uništeni, shvataš li?
Da, ali sada imamo priliku,
pravu priliku da promenimo nešto. -Šta god da se dogodi između njih,
nećemo se petljati. Ako iko pomisli da favorizujemo jednu stranu...
Draga, ne bih učinio tako nešto.
Onda to i reci.
Samo ćemo organizovati. Reci.
Organizovaćemo. -Samo.
Samo ćemo organizovati. -Hvala.
JANUAR 1993.
Gadovi na imigracionom. "Stani u red, umukni i radi kako ti se kaže!"
Kao da sam trgovac gaćama! -Izvinite. Sve je u redu,
mala zbrka. Izvinite, to nije bilo deo plana.
Trebalo je da vas puste bez ikakvih pitanja.
Zdravo. Dajte da vam ponesem prtljag.
Jeste li dobro putovali?
Dobro...
Nema pratnje?
Ne, samo ja.
G. Larsen, prešli smo pola sveta u ekonomskoj klasi.
Znam, gospodo, ali to je najbolji način. Verujte mi.
Pardon.
Dobro, idemo!
IMANJE BOREGARD, SARPSBORG, NORVEŠKA
Iz Palestinske oslobodilačke organizacije,
g. Ahmed Kurei i njegov saradnik g. Hasan Asfour.
I sa Hajfskog univerziteta, profesor Jair Hiršfeld
i njegov saradnik profesor Ron Pundak.
Zdravo. I zdravo.
Ova kraljevska i istorijska kuća sagrađena je na istom mestu
gde je pre 800 godina Sveti Olaf podigao dvorac kamen po kamen
dok je pokušavao da stvori norvešku naciju.
Vaš Olaf je ubijen, a njegov dvorac je uništen u odronu.
Da, mnogo hvala.
Ne znam za vas, ali meni je ovde veoma hladno.
Hladno poput srca vaših cionističkih vojnika
dok lome kosti sinovima i kćerima Gaze.
Još jedanput, hvala.
Gospodo, ovde ste jer znate da vaši narodi ne mogu da nastave ovako.
Kako god da se lično osećate, želite da nađete put prema napred.
Recite mi, Abu Ala. -Ahmed Kurei! Ja sam Ahmed Kurei!
Ali prijatelji vas zovu Abu Ala, zar ne? -Slušajte...
Ovde smo svi prijatelji. Dok smo ovde,
to mora da bude jedino strogo pravilo.
Molim vas, pođite za mnom.
U ovoj sobi, dok su vrata zatvorena, vas četvorica ćete razgovarati,
ne slagati se i još gore, ali ovde ćemo deliti obroke,
razgovarati o svojim porodicama i paliti vatru.
Samo kada podelimo lične stvari, uvidećemo ko smo zapravo.
Prihvatamo vaše pravilo i spremni smo da pokušamo.
"Moramo da idemo. -Ja odlučujem."
"Ovo nije pošten medijator. Nemamo vere. -Smiri se.
Slušaj, došli smo ovamo. Učini mi uslugu i smiri se.
Možda ćemo imati koristi od ovoga, u redu?"
Između naših naroda nalazi se ogroman okean.
Oni koji su pokušali da ga pređu pre nas, odustali su ili su se udavili.
Budimo prvi koji će stati na suprotnu obalu. -Dobro!
Srećno.
Bićemo sami?
Ovde ću učiniti sve što tražite, ali unutra ne mogu da vam pomognem.
To možete samo vi, zajedno.
Šta misliš? -Ako nas Hasan Asfour ne ubije u snu, biće čudo.
Ne, ne... Moraju da budu okrenuti jedni prema drugima.
Doneli ste ono što sam tražio? -"Džoni Voker Blek".
Koliko flaša? -Četiri. -Potrebna su nam četiri sanduka.
Terje, ne. -A večera?
Za predjelo ću poslužiti haringu. -Dobro.
Sledi malo jelo sa testeninom. -Sjajno.
I pečena svinjetina sa žalfijom. -Ne, ne! Ni govora!
Već sam pripremila jelo. -Poslužite ribu.
Losos, može? -G. Larsen... -Da?
Dobro... -Hvala.
Moram da popričam sa vođom u Tunisu.
Pođite za mnom, gospodine.
Kažu da će preuzeti Gazu.
Predlažu da Izrael povuče sve snage iz Gaze
i da se teritorija preda Palestincima koji će njome upravljati.
Bože, povlačenje iz Gaze... To bi prekinulo Intifadu.
Žele da idu čak i dalje. Napisali su okvirnu Deklaraciju principa
sa tačno objašnjenim problemima koje obe strane žele da reše.
Šta da radim? -To je lako... -Terje.
Nije na meni da kažem.
Jaire, nije vam potreban putokaz. Put će se sam pokazati.
To je čista glupost.
Abu Ala, čaša mu je prazna. Vino je dobro, zar ne?
Večera je izvrsna. Hvala. -Jeste. Hvala.
Hasane, jedva da ste pipnuli hranu. -Hasan je iz Gaze.
Tamo su svi ribari, ali mrze ribu.
Šta da kažem ministru kad pita gde si?
Reci da imam porodične obaveze.
Jane, stvari se odvijaju brže nego što smo očekivali.
Moram da ostanem.
Dosta, Larsene. Dosta! -Ne mogu više ni gutljaja.
I meni je dosta, Terje. Ni kapi.
Dobro, ko je sledeći? Abu Ala, a vaš otac? -Da, na vas je red. Recite nam.
Rođen je u selu pored Jerusalima.
Kao dete me je vodio u Stari grad gde vam samo kamenje govori.
Išli bismo uskim vijugavim ulicama
dok ne bismo stigli i stali pred nju.
Tada bi rekao: "Eto, Ahmede.
To je džamija Al-Aksa,
pulsirajuće srce Jerusalima. Kuda god da odeš, sine,
moraš da nosiš ovaj grad u srcu
jer će ti on uvek biti dom."
I na kraju... Hasane?
Mene ne zanima sitničavi buržujski konstrukt porodice.
Borba protiv zapadnjačkog kapitalističkog behemota:
to je moj otac.
Dosta je njegovog durenja! Znam jedan vic. -Rone... -Ne, dobar je.
Interpol, CIA i Mosad love zeca.
Dođu do ivice šume.
Interpol pretraži šumu, ali ne nađe zeca.
CIA spali šumu, ali i dalje nema zeca.
Zatim Mosad kaže: "Dajte nam pola sata."
Uđu u šumu. Pola sata kasnije izađu sa medvedom u kravati
sa slomljenim nosom i masnicom na oku koji viče:
"Dobro, ja sam zec, ja sam zec!"
G. Kiselom se sviđa vic!
Hoću ja da ispričam vic. Muškarac je oženjen 40 godina i žena mu umre.
Posle sahrane, nakon što su svi otišli, sedi sam u kući.
Prekrije ga senka samoće. U svojoj usamljenosti uzvikne:
"Potpuno sam sam! Šta ću sad? Nemam ženu!
Niko mi neće reći šta da radim, šta da kažem...
Sam sam? Sam sam!"
Izgleda kao Arafat. Kao ludi Arafat na televiziji.
Ne vređajte vođu. Tako vređate i nas!
Abu Ala, to je bila šala. -Mislite da smo sami ovde?
Prijatelji, molim vas! -Mi smo njegova glava i ruke!
Sahranićemo vas pre nego što nam oduzmete čast! -Donela sam vafle.
Evo je! Nju volim!
Molim vas, sedite, gospodo.
Ovo je recept za vafle moje majke koji je nasledila od svoje majke.
Jednostavan je, ali precizan.
Vanila, šećer, maslac,
mlaćenica, brašno,
a tajni sastojak je kardamom.
Poslužuje se sa umućenom pavlakom i malinama,
i jede se.
Izvrsno.
"Hvala."
Sjajno...
Predlažem
da o nekim temama i ljudima
ne razgovaramo kao unutra.
Crvene linije koje nećemo prelaziti.
Da. Ovde ćemo biti prijatelji.
Otkucaj sve na ovo. Ako procuri sa bilo koje strane,
druga može da tvrdi
da je sve bila nezvanična ideja koju je smislila tvoja organizacija.
Gospodo, hvala vam na spremnosti na učešće u ovim prvim koracima.
Pobrinite se da ne ostavite nikakve tragove.
Ovo su primerci nove Deklaracije o principima.
Čuvajte ih svojim životom.
Još jedna stvar pre polaska.
Kad budemo razgovarali telefonski, Izrael će biti "zemljica",
premijer Rabin "deda", Šimon Peres "otac",
Josi Beilin "sin". PLO će biti "oni preko mora",
vođa Arafat "deda", naravno, a Abu Ala...
"Puntofl". -Šta?
To znači "papuča" na jidišu.
Čudniji ste nego što sam mislio.
Dobro...
Želim vam srećan put. -I ja vama.
Vi ste mi prvi Jevrejin.
Nadam se da nisam bio previše žilav. -Malo...
Ali ipak bolji od ribe.
Prijatan let, prijatelji. Čuvajte se!
S tom dvojicom više ne možemo dalje.
Moramo da razgovaramo direktno sa izraelskom vladom.
Recite Josiju Beilinu da je vreme za viši nivo ili je ovo gotovo.
Josi, za dva dana je postignut neverovatan napredak,
a Palestinci su mi rekli da žele da se vrate. -Odlično.
Zato je sada vreme za viši nivo izraelske delegacije, zar ne?
Viši nivo? Terje, Izrael nema delegaciju.
Pogledaj to iz njihove perspektive.
Oni su ministri PLO-a koji rizikuju živote.
Kao zamenika izraelskog ministra spoljnih poslova, to nije moja briga.
Moramo da im damo nešto! Mogu li da im barem kažem da je Peres iza toga?
Ne zna?
Ali rekao si mi! -Šta sam ti rekao?
Terje, obrati pažnju na to što ti ljudi govore,
umesto da slušaš ono što želiš da čuješ.
Ako se dogodi nešto što procenim da je vredno pomenuti ministru,
znaće. Zasad znam samo ja.
A ja sam brinuo da Palestinci vode tajnu operaciju,
a to su prokleti Izraelci.
Stvari su složenije nego što smo mislili. -Složenije? Ozbiljno?
Mona, rekla si mi da Peres to podržava, a sad Beilin govori suprotno.
I ja želim da pomognem kao i ti, ali mi smo vladini službenici.
Mogu da nas optuže za zaveru sa službenikom druge vlade.
Mogli bismo da dobijemo otkaz ili da završimo u zatvoru...
Čekaj... Šta ako nam je nešto promaklo?
Nećemo reći Holstu da bismo da zaštitimo njega i ministarstvo.
Šta ako Beilin čini isto? Čim kaže Peresu,
Peres će morati da kaže premijeru Rabinu, a onda postaje zvanično.
Kad postane zvanično, ovaj kanal je gotov.
Sve dok Peres ne zna, Beilin može da nastavi sa procesom.
Videćemo koliko daleko ćemo stići.
Dobro...
Onda nastavljamo, zar ne?
Još jedan sastanak. Diskretan, tajan.
Ali potreban nam je viši nivo izraelske delegacije ili ovo neće uspeti.
Znam.
"Kao odgovor na eskalaciju nasilja između Izraela i palestinskih civila,
premijer Rabin zatvorio je Gazu."
"S jedne strane, hteli bismo da stanovnici Gaze rade u Izraelu
jer inače nemaju izvore prihoda.
Istovremeno, odgovoran sam za bezbednost Izraelaca.
Ključan problem je kompromis te dve stvari."
Zaboga, Terje! Naše ljude ubijaju na ulicama.
Da naš Deda nije zatvorio granicu, proterali bi ga sa dužnosti!
Josi, razumem... Saosećam, ali Oni preko mora kažu
da Zemljica mora da pošalje više delegate.
Reci Puntoflu da ćemo razmotriti zahtev kad ponudi nešto konkretno.
Ali...
Larsene! Larsene!
Šta kažu?
Zdravo, Puntofle. Sin želi da vam poručim da će razmotriti vaš zahtev
kad ponudite nešto konkretno.
Neka se nosi! Prokleti gad! Ponudili smo da uzmemo Gazu!
Životi nam zavise od toga! Ako ne šalje više delegate, neću se vratiti!
Poslaće. -Terje. -Hoće? -Da. -Koga šalju?
Šta radiš? -Ne znam detalje, ali poslaće više delegate.
Kako znaš? -Mona mi je rekla. -Šta?
Sastala se sa Sinom iz Zemljice.
Obećao joj je da će poslati više delegate ako se vratite u Oslo.
Mona je to učinila? -Da.
Zakuni se dušom svoje supruge. -Kunem se dušom svoje supruge.
Morate da mi verujete. -Verujem Moni. Ti si ništa bez nje.
Rezerviši let. -Hvala.
Imaš li pojma šta si učinio? Obećao si nešto što ne mogu učiniti.
Ali Josi će poslati više delegate. -Kako znaš? -Zato što hoće.
To nije odgovor, Terje! -Draga, pogledaj šta smo postigli.
A to si sada ugrozio svojom nepromišljenošću
i zanemarivanjem svega što smo se dogovorili.
Moramo učiniti sve što je potrebno. -Osim da ih lažemo!
Samo nesposobni amateri lažu! -Koja si ti prokleta Norvežanka!
Sve je jebeni problem!
Dan i noć sam s njima na telefonu, borim se da ostanem na nogama,
a ti hoćeš da padnem na kolena! -Ovo je gotovo, Terje.
Gotovo je.
Osim ako učinimo jednu stvar.
Koju? -Reći ćemo Holstu šta radimo.
Ne, on je megaloman.
Da, a sad nam je upravo to potrebno.
Holst ništa ne radi napola. Ako uspemo da ga uverimo,
podržaće nas celo ministarstvo.
Pomoći će nam da dobijemo više delegate, a onda ćemo ostvariti ovo.
Ti si najneverovatnija žena koja je ikad živela.
Terje, nemamo vremena za to. Ćuti. Prestani...
Kršenje protokola je bilo potpuno neprimereno. -Slažem se.
Bože, kakav rizik! Nije bilo ni obezbeđenja!
To je bila Larsenova ideja. -Vožnja usred noći iznajmljenim autima?
Opet, Larsen. Ministre Holst, samo jednim sastankom
Izraelci i mi smo postigli napredak kakvom se nismo nadali.
Uz vašu podršku, naš tajni kanal će nastaviti
da dostavlja svežu vodu zvaničnim razgovorima koje vodi Vašington.
Vi ste veliki državnik svoje nacije.
Samo vi možete da dovedete naše narode do stvarnog i trajnog mira.
Na budućim sastancima biće elitno obezbeđenje koje ću sam odabrati.
U redu. -Moj zamenik Jan Egeland biće posrednik između PLO-a i...
Ne! To mora da bude Larsen. Njegovi načini su čudni,
ali kroz njegove metode smo započeli pravi dijalog između naših naroda.
Ako želimo da uspemo, to mora da bude on jer govori istinu obema stranama.
On ne laže. Lažeš li, Larsene? -Ne.
Hvala, ministre Holst. Srešćemo se opet. -Hvala.
MART 1993.
Lepo je imati još jednog profesora. -Drago mi je, prava čast!
Vaše obezbeđenje privlači pažnju. Pošaljite ih napred. -Izvinite.
Želite li da vam kažemo detalje? Ima još mnogo posla,
ali Josi vam je sigurno rekao da je napredak neverovatan.
Trebalo bi da sednemo.
Moram da pišam.
URI SAVIR, DIREKTOR IZRAELSKOG MINISTARSTVA SPOLJNIH POSLOVA
Gospodo, predstavljam vam Urija Savira,
direktora izraelskog Ministarstva spoljnih poslova.
Uri Savir, ovo su Abu Ala i Hasan Asfour.
Ovde sam na lični zahtev i kao glas Šimona Peresa.
A ja sam ovde na lični zahtev i kao glas Jasera Arafata.
Dobro došli u Oslo.
Počnimo.
Ideja o Deklaraciji o principima je vaša? -Da.
Koji je vaš zvanični odgovor na naše konkretne predloge?
Nemam odgovor na nezvanični dokument.
Imam ovlašćenja za pregovore s vama.
U ovoj sobi ste do sada razgovarali samo o ideji mira.
Poslali su me ovamo da pokušam da pregovaram o stvarnom miru.
Zato stavimo karte na sto.
U mojoj zemlji vas vidimo kao teroriste i ubice
koji žele da nas oteraju u more.
Ubili ste naše sportiste u Minhenu,
našu decu u školi u Ma'alotu, napali nas
i prolili našu krv na Jom Kipur, najsvetiji dan koji imamo.
Razumećete kada kažem da vas ne vidimo kao savršene partnere za mir.
U našoj zemlji vas vidimo kao divlji narod
čija vojska iz zabave puca na našu decu.
Vaš narod su proganjali zbog vere i ubijali u pogromima.
Pobegli ste u Palestinu gde su vas pustili na miru da se molite i ojačate.
Kada ste ojačali, spalili ste nam domove,
proterali milion ljudi iz Palestine
i do danas tvrdite da Palestina nikad nije postojala!
Razumećete da nemamo poverenja u vas
kao idealne partnere za mir.
Dobro. Sad kad smo obojica zamahali kitama,
reći ću sledeće.
Umorni smo od rata s vama.
Želimo da prekinemo ovaj zatvoreni krug nasilja i neprijateljstva,
ali hoću da budem jasan. Izrael neće žrtvovati svoju bezbednost.
Nećete biti bezbedni dok ne sklopite mir s nama.
Naša regija sveta vas neće prihvatiti dok vas mi ne prihvatimo.
Spremni smo da razgovaramo o većini toga, ali biću jasan:
Izrael neće pregovarati o suverenosti grada Jerusalima.
Nećemo se odreći našeg prava na Jerusalim,
kao ni prava na palestinsku državu.
Palestinska država bez Jerusalima moguća je tema
ako ste spremni da odbacite nemogući zahtev da se sva nerešena pitanja
iz Deklaracije prenesu na međunarodnu arbitražu.
Vi ste Golijat prema našem Davidu! Neutralni arbitar je ključan.
Navedite jednu zemlju
koja se dobrovoljno odriče nacionalne suverenosti, a to tražite od nas.
Pada mi na pamet novoosnovana Evropska unija.
Ne te mlakonje. Pričam o pravoj zemlji.
Možemo da se vrtimo u krug ili da učinimo nešto.
Spremni smo da prepustimo kontrolu nad Gazom.
Prihvatamo pod uslovom da se odreknete kontrole nad Jerihonom.
Jeste li ozbiljni? -Sama Gaza bila bi ostrvo okruženo morem izraelskih snaga.
Sve vreme pričam o izraelskoj bezbednosti,
a tražite od nas grad koji je udaljen 20 km od Jerusalima!
Pričam o našem gradu na našoj Zapadnoj obali!
Vaša zemlja je podelila moj narod,
pa moramo da imamo uporište u Gazi i na Zapadnoj obali!
Daćemo vam Gazu.
Kada pokažete da ćete prestati da ubijate naše vojnike u Gazi,
možemo da razgovaramo o Jerihonu. To je Peresova poruka.
Prihvatite ili ostavite.
Ostavljam.
Vas dvoje, pođite sa mnom.
Sami.
Uri?
Bože, kakav dan! Život je pun iznenađenja, zar ne?
Da, istina.
Zaplešimo.
Otkriću ti tajnu. Bio sam veoma nervozan što ću upoznati tu dvojicu.
To su prvi članovi PLO-a koje sam upoznao.
Šta misliš o njima?
Nisu demoni kakve sam očekivao.
Taj Ahmed... Kako ga ono zovete? -Abu Ala.
Abu Ala.
Mogu da sarađujem s njim. Mislim da će ovo uspeti.
U redu je.
Došlo je do curenja informacija. -Šta?
"Frans-Pres" javlja o tajnom norveškom kanalu
između Izraela i PLO-a. Kratak članak, zakopan,
ali naši novinari su ga pročitali i zanima ih šta se događa.
Bože, kako ćemo to reći Holstu?
Nećemo mu reći.
Objavićeš izjavu da se članak "Frans-Presa" odnosi na sastanak
o palestinskoj izbegličkoj situaciji koji ćemo zvanično održati.
Ne lažemo, Jane. Oprezno biramo reči.
Kolegama u kancelariji sam rekao da za vikend idem u Pariz.
Sleteo sam na aerodrom De Gol, odvezao se u hotel, prijavio,
otišao u sobu. Nakon 20 minuta, obesio sam znak da me ne uznemiravaju
i vratio se na aerodrom, inkognito.
Let iz Pariza u Oslo? Prepun...
Iranaca! -Šta si učinio?
A šta misliš? Usrao sam se.
Mnogo hvala. Abu Ala, u pravu si. Ova žena je nacionalno blago.
Čekaj, približavamo se satu vafla!
Pogledajte ko je stigao! Mona!
Moramo da nazdravimo Moni!
Moramo da te pohvalimo.
Za Monu! Bez nje smo ništa. -Za Monu! -Za Monu!
Mona! Mona!
Sinoć si rekao da je palestinska država moguća tema diskusije.
Nisam! Rekao sam mogućnost palestinske države!
Večera će biti poslužena, gospodo.
Ako želite da razgovarate o ideji palestinske države,
prvo morate da rešite naše sigurnosne brige.
To su zahtevi. Nećete od mene zahtevati stvari.
"Kao što sam rekao,
neće da pravi kompromise, samo će da brblja kao cionistički gad..."
Hasane! Ovde sam. Ako hoćeš nešto da kažeš, reci mi u lice.
Dobro. Sediš tamo, druže, sa svojom kolonijalnom superiornošću
i diktiraš nam našu budućnost.
Ali uz svu vašu obaveštajnu službu, vojsku i nuklearno oružje,
osećate se ugroženo od nas.
Zato, jeste li gospodar kog treba slušati ili žrtva koju treba tetošiti?
Ne možete da budete oboje!
Reci mi, Hasane.
Te reči su ti poslali iz Moskve ili si ih sam prepisao?
Mi ćemo vama diktirati budućnost!
Ako misliš da ćemo se odreći pitanja bezbednosti, grdno se varaš!
Vaš narod je okružen sa 350 miliona nas!
Nećete imati bezbednost dok mi ne budemo imali dostojanstvo.
Bez naše bezbednosti vi nemate ništa! -Sada otkrivaš pravo lice!
Sada vidimo kakav si podlac!
Dobro sam.
Izvinite zbog mog ispada.
Molim vas, dozvolite da se iskupim.
Možda bismo mogli da se zajedno prošetamo.
Divim se načinu na koji se boriš.
Hvala. Ja se divim tvojoj strasti.
Moja ćerka kaže da je "strast" kod mene druga reč za "tvrdoglavost".
Kaže: "Tata, ti samo želiš da budeš u pravu."
Ja kažem: "Majo, ako se čovek ne bori za svoja uverenja, ko je?"
Maja? -Da, moja ćerka.
I moja ćerka se zove Maja. Najmlađa. Ona je svetlo moga života.
Voleo bih da je moj otac doživeo ovo. Ali ne bi mu se svidelo vreme.
Prava je tragedija da su nam pristupili Norvežani,
a ne Kalifornijci.
Smeju se? -Terje! Ako se pomeriš, razvešću se od tebe.
Tvoj otac je živ? -Živi u Abu Disu pored Jerusalima.
Hoćeš li da mu odnesem pismo ili prenesem poruku? -Ne.
Kada budem mogao da napustim Tunis i da se vratim,
tada ćemo on i ja razgovarati. Ali hvala.
Abu Ala, naši narodi žive u prošlosti.
Opsednuti su time što su izgubili.
Nađimo način da živimo u sadašnjosti, zajedno.
Odustaćemo od zahteva
da se nerešena pitanja prenesu na međunarodnu arbitražu.
A mi ćemo pristati na pregovore o predavanju Gaze
i Jerihona.
Ti i ja ćemo promeniti svet.
SIGURNA SOBA IZRAELSKOG MINISTARSTVA SPOLJNIH POSLOVA
JOEL SINGER PRAVNI SAVETNIK MINISTARSTVA
Koji je ovo kurac? Ko je ispregovarao ovo?
Pokušaj ti. -To je radni dokument.
To je poklon za Hanuku Jaseru Arafatu. -To je Peres hteo.
Jebeš Peresa. Peres odgovara Rabinu, kao i mi ostali.
Ovo je šamar za 40 godina izraelske politike.
"Predajemo kontrolu nad Gazom i Jerihonom"?
"Uključivanje Jerusalima u palestinsku samoupravu"?
Joele, to su samo tačke razgovora. -Jerusalim?
Zato su naši dedovi osnovali ovu zemlju? Da bismo učinili ovo?
Za četiri meseca smo došli od odbijanja susreta s njima do ovoga.
Za 40 godina ništa, a za 4 meseca ovo. -U svakoj rundi pregovora
moj suparnik zove sedište PLO-a u Tunisu i razgovara direktno s Arafatom.
Ti ljudi su svaku tačku,
svaki ustupak proverili sa Arafatom.
Ko u vladi zna za ovaj dokument?
Nas trojica, Peres...
I Rabin.
Užasno je napisano.
Čistač u mojoj advokatskoj kancelariji bi bolje obavio posao.
Svaka rečenica može da znači bilo šta za obe strane. To je tempirana bomba.
Onda je deaktiviraj, Joele. Rabin ti veruje.
Nismo advokati, potrebna nam je tvoja stručnost.
Proveri sve i vidi može li da se pretvori u pravi,
obavezujući dokument.
Ništa ne može da se dogodi između Izraela i PLO-a bez tvog odobrenja.
JUN 1993.
Šalom, prijatelji. -Abu Ala, Hasane.
Zadovoljstvo mi je da predstavim... -Znaju ko sam, a ja znam ko su oni.
Nemamo vremena za čavrljanje.
Pročitao sam tekst zajedničkog dokumenta koji je nastao ovde.
Došao sam sa 200 pitanja o dokumentu.
Odbijamo vaša pitanja i vaš ton.
Ta pitanja potiču direktno od Jicaka Rabina.
Ovde sam na njegov lični zahtev.
Kad razgovarate sa mnom, razgovarate sa izraelskim premijerom.
Imam vremena do 6 sati. Moraćemo da radimo celu noć. Počnimo.
Znate li ko je taj čovek? Joel Singer je napisao vojna pravila
koja cionistička vojska koristi da uništi naš narod.
Sada smo u krevetu sa samim neprijateljem.
Svako od 200 pitanja zahteva precizan odgovor.
Kad budem zadovoljan vašim odgovorom, prelazimo na sledeće pitanje.
Ako država Izrael pristane da preda kontrolu nad Jerihonom
i okolnim područjem, hoće li predložena palestinska autonomija
skupljati izraelsko smeće ili samo palestinsko?
To je vaše pitanje? -To je moje prvo pitanje.
"Odgovori da diskusija krene dalje."
Ne, nećemo skupljati izraelsko smeće.
Ako država Izrael pristane da preda kontrolu nad Jerihonom
i okolnim područjem, hoće li predložena palestinska autonomija
biti spremna da šalje poreznike u izraelska naselja?
G. Singer, nismo preleteli pola sveta
da razgovaramo o smeću i porezu. -Time se uprava bavi.
Ako želite da vam damo autonomiju,
ovaj zajednički dokument mora da tačno pokaže
kako ćete upravljati.
Moram da popričam sa Tunisom.
Kafu?
Koliko puta će g. Kurei raditi ovo? Već smo izgubili sat i po.
"Šta čekaju? -Ne brini, biće dobro."
Hvala.
Zašto radite ovo? Vi i vaš suprug?
Zar ne biste i vi učinili isto na našem mestu? -Ne bih. Zato i pitam.
Terje i ja smo obilazili Gazu.
To je bio deo mog posla dok sam bila smeštena u regiji.
Pogrešno smo skrenuli. Mi smo bili dobro, ali ostali nisu.
Tamo su bila dva dečaka okrenuti jedan prema drugom.
Jedan je bio u uniformi, drugi u farmericama,
ali na licima im je bio isti strah,
ista očajnička želja da budu bilo gde drugde,
da ne čine to drugom dečaku.
Izvinite me sada.
Razumem našu ulogu ovde, ali mislim da bi trebalo da znate.
Kada Abu Ala ode da telefonira, ne zove Tunis.
Koga zove? -Nikoga. Sedi u sobi i zuri u zid.
Kad prođe dovoljno vremena, vrati se s novim uputstvima. -Hvala.
Tronde. -Da?
Neka to ostane između nas. Nemojte da kažete Moni. Ja ću to srediti.
Fraza "izraelska naselja oko Jerihona" je veoma neprecizna.
Koja naselja, s kojim granicama? -Naselja i granice prema Članu 4,
stranica 32, radnog dokumenta zvaničnih vašingtonskih pregovora.
Pokažite mi jezik tog dokumenta.
Ovde se nalazi moj primerak. Vaš primerak je vaša stvar.
Pitanje broj 200.
Jeste li spremni da priznate legitimnost države Izrael?
U ovom dokumentu prihvatamo postojanje države Izrael.
Znamo da postojimo i znamo da vi vidite da postojimo.
Dokument zahteva da priznate legitimnost našeg postojanja.
G. Singer, kada priznate da je Palestinska oslobodilačka organizacija
zvanični glas palestinskog naroda,
razmislićemo o legitimnosti.
"Mislim da su nam dali dovoljno."
Vaši odgovori su bili jasni i direktni.
Zbog toga imate našu zahvalnost i poštovanje.
U ime premijera Jicaka Rabina i države Izrael,
dajemo ponudu da ovaj tajni kanal postane zvanični kanal.
Šta je sa vašingtonskim pregovorima? Nastaviće se,
a učesnici neće znati da je to sada samo paravan.
Obojica ćete pregovarati, a vi i ja ćemo pisati.
U ovoj sobi, nas četvorica ćemo stvoriti mir ili ga neće biti.
Upaljač.
Jane, ne možeš da odustaneš. -Mogu, Mona.
Ako si razumna, učinićeš isto. -Ali potreban si procesu.
Pogledaj šta se dogodilo.
Jedno je kad mirovni proces ima tajni kanal,
ali sada je pravi mirovni proces tajan! -Znam, ali...
Šačica ljudi bez ovlašćenja odlučuje o budućnosti dva naroda
bez odgovornosti i transparentnosti! -Ali uvek je bilo...
Ako nastavite tim putem i svet sazna šta radite, doći će do pobuna.
Proliće krv.
JUL 1993.
Kad sam bio mladić, rekao sam majci da želim da postanem borbeni pilot.
Rekla je da će dopustiti pod jednim uslovom:
da letim sporo i nisko. Odgovorio sam: "Majko, da bi pilot bio bezbedan,
mora da leti brzo i visoko."
Sviđaju mi se vaše cipele. -Hvala. -Rastežete ih ili ih nosite?
Rastežem ih, naravno. Tako pristaju poput rukavice.
Šimone, Arafat i PLO?
Ako ne dođe do sporazuma,
PLO će biti lišen pobeda da može da prestane da postoji.
To ne smemo da dozvolimo. Izraelu je potreban PLO. Arafat je problematičan.
Ali čovek je. A čovek najviše žudi za jednom stvari: svojim domom.
Reci Uriju da kaže Abu Ali da ću dozvoliti Arafatu
i ostatku vođstva PLO-a da se vrate u Gazu
ako Arafat sklopi sporazum s nama. -Arafat i PLO u Gazi?
Ako ćemo da budemo smeli, to mora da bude sada.
Vratite ih u Oslo na završetak pregovora.
Amerikancima nećemo ništa reći. -Šimone, ništa?
Bio sam ovako blizu sklapanju mira sa kraljem Huseinom i Jordancima
dok se Amerikanci nisu umešali. Ovo neće upropastiti.
Amerikanci mogu da nas direktno pitaju u svakom trenu.
Ako nas pitaju, reći ćemo da je tajni kanal zatvoren.
Lagaćemo ih?
Šta je laž ako ne san koji može da se ispuni?
Brzo i visoko, prijatelji. To je jedini način.
"Nastavlja se izraelski napad na Hezbolah.
Oko 200.000 izbeglica kreće se prema Bejrutu.
Palestinci su proveli dan zatočeni između libanske vojske
i izraelskih saveznika. Palestinci su se kretali ničijom zemljom
kada su se našli pod paljbom.
Topovski projektil završio je stotinak metara od njih,
a iznad glava im je fijukala mitraljeska paljba.
Mnogi Palestinci su počeli da se mole dok je paljba odjekivala oko njih.
To je bilo jasno upozorenje izraelskih snaga da se ne približavaju granici."
Abu Ala, sutra ćemo završiti ovo. Naći ćemo način.
"Ovaj čovek je pogođen u glavu. Novinari su ga odveli u bolnicu.
Večeras su Palestinci opet na otvorenom.
Dvojicu su pogodili šrapneli.
Libanski premijer je objavio da im prekida dostavu pomoći.
To je jasan pokušaj povećanja svetske zabrinutosti i izraelske sramote.
Robert Mur za 'ITN' na izraelsko-libanskoj granici."
Katastrofa! -Šta, Jaire? -Gad je uništio mesece rada!
Singer je doneo potpuno prepravljen dokument!
Nestala je Deklaracija o principima koju smo napisali.
Singer je izostavio da smo pristali da im damo Jerihon,
a uneo je da su oni pristali na sve što smo tražili.
Moraš to srediti. -Jaire, ne mogu... -Mona, tebe će poslušati.
Ne mogu da se umešam, mogu samo da posredujem.
Ne! Sada si deo toga. -To moraš da budeš ti.
Idi, smesta.
U redu.
Ovo nije zajednički pristup. Ovo je izraelska okupacija.
Nemate pravo da nam kažete kako će se naša vojska ophoditi s našim narodom.
Ne idemo ni korak dalje dok ne pristanete, kao što piše,
da nasilje prestaje dok imate kontrolu. -U Tunisu smo.
Oni koji su okupirani počeli su Intifadu. Završiće je kada žele!
Zašto onda razgovaramo s vama? -Joele, ja pregovaram.
Uri, zašto odbijate da prepoznate istorijske kompromise
koje smo već napravili? -Vi? Dajemo vam zemlju.
Mi smanjujemo veličinu naše zemlje. -To je zemlja koju morate da vratite!
Izgubili ste tu zemlju zato što ste nas napali, a mi vas razvaljujemo.
Gde je Jerusalim u ovome?
Vratite Jerusalim u pregovore, i sve drugo propada.
Ovako nikad nećete prestati da budete okupator,
a mi nećemo prestati da se borimo! -Vaša borba ubija vašu decu!
Naša borba vas je primorala da dođete u ovu sobu!
Prijatelju, slušaj me! Zajedno možemo da popravimo ovo.
On radi za mene. -Neka bude jasno, Joele.
Ovde si u Jicakovo ime, a ja u Šimonovo.
Ovde si sa mnom da ih nateramo da se napokon drže obećanja.
Dosta!
Prihvatićete dokument na koji smo svi pristali ili smo gotovi.
Zapiši.
U 9 sati 28. jul 1993.
oslovski kanal je zatvoren.
Saslušajte me, molim vas.
Borite se i ubijate 50 godina.
Vaše majke, kćeri i sinovi su umrli, a ništa se nije promenilo.
Svet je oprao ruke od ovog sukoba zato što ne veruje
da možete da se promenite.
Niko vam drugi neće pomoći. Zavisi samo od vas.
Svake godine ste sve izolovaniji, svakog dana
dok vaši vojnici okupiraju zemlju koju i ne želite,
koju očajnički želite da napustite.
A vi ste zaglavljeni u Tunisu. Sada vam nude tu zemlju,
povratak kući, da imate autonomiju.
Ovo je vaša prilika. Ne možete da priuštite sebi da propustite ovo.
Pogledajte koliko ste već rizikovali zajedno.
Molim vas, sedite i nađite način.
Molim vas.
Spreman sam da počnem iz početka.
Počnite od Člana 8. Očigledno su otvoreni za kompromis oko toga.
Kraj Člana 8. Rečenica "Izrael će nastaviti da preuzima svu odgovornost"
treba da se nastavi sa "za odbranu od spoljnih ili terorističkih pretnji".
U Članu 8 prihvatamo "spoljne pretnje",
ali ne i "terorističke pretnje".
Prihvatamo.
UN-ove rezolucije 242 i 338 koje kritikuju izraelsku okupaciju
treba da se uključe u ovaj dokument. -To kategorički odbijamo,
ali ako hoćete da odložite diskusiju o budućnosti izraelskih naselja...
Nećemo.
Ali pravo povratka za raseljene ratom 1967?
Pristajemo da odložimo.
Ako ste spremni da prihvatite našu kontrolu granica,
povući ćemo snage iz Gaze i Jerihona.
Jerusalim će biti glavni grad za obe strane. -Ne!
AVGUST 1993.
Larsen. -Terje. Ovde Sin, imam Očevu poruku.
Otac kaže da okupite tim i potajno dođete sutra u Stokholm u Švedsku.
Otac uveče prisustvuje državničkoj večeri.
Nakon večere će se naći sa vama u kraljevskoj gostinskoj kući
i obaviti to.
Šta?
Sklopiće mir sa Onima preko mora.
Završićemo to sutra uveče, Terje.
ŠVEDSKA KRALJEVSKA PALATA, STOKHOLM
Koliko dugo ćete biti sa g. Peresom? -Koliko g. Peres želi.
Možemo li da dobijemo nešto za jelo? Kasno je.
Kuhinja je zatvorena.
G. ministre, kakav je bio prijem? -Dugačak.
Hoćete li nešto iz kuhinje? -Ne, hvala.
Ovaj par nije na zvaničnom spisku gostiju.
Dobro. Možete da nas ostavite.
Holst je još na prijemu, ali stiže.
Ovo je poslednja verzija sa Singerovim opaskama.
Počnimo. -Gde su Palestinci?
Neće doći. Obavićemo to preko telefona.
Pozvaćete Tunis, reći da ja zovem, a oni će spojiti Arafata.
Vođstvo PLO-a očekuje vaš poziv?
Vođstvo PLO-a nikad nije razgovaralo sa izraelskim vođstvom,
ali vođa i ja smo jedini koji možemo da postignemo nužne
i bolne konačne kompromise.
Pošto ne možemo da budemo u kontaktu, Holst će biti posrednik.
Sada pozovite Tunis i nađite Arafata.
Noć nije mlada, prijatelji, a čeka nas dug put.
Da pozovemo Tunis? Kao da postoji jedan telefonski broj?
To je Arafat. Ne možemo telefonom doći do njega.
Gde je Abu Ala? -Ne znam. -Je li u Tunisu?
Ne znam, Mona. Šta radiš?
Pozvaćemo sve moguće brojeve gde bi Abu Ala mogao da bude.
On zna kako da dođe do Arafata.
Zaboga, gotovo je ponoć. Vreme nam ističe.
G. Peres se povukao, pa je ova kancelarija zatvorena.
Ne. G. Peres će nam se uskoro pridružiti.
Možemo li da koristimo vaš fotokopir aparat? -Fotokopir aparat je zatvoren.
Hvala.
Halo? -Terje. -Čujete li me?
Da, Puntofle. Slušaj, zovem u Očevo ime. Želi da razgovara s tvojim Dedom.
Želi da završi to večeras, telefonom. Razumeš li? -Da.
Pozvaću te. -Ne, ne! -Pozvaću te. -Puntofl...
Izvinite, zaglavilo se u fotokopir aparatu i ne mogu da ga izvučem.
Zamolite je za pomoć. -Rekla je da ne smemo da ga koristimo.
Popraviću ga.
Larsene, ovde sam. -Puntofle, hvala Bogu.
Sa Dedom sam. -Sjajno. -I sa celim većem.
Rekao im je za naš kanal i šta će se dogoditi.
Kako su primili vest?
Idemo dalje. Deda nije zadovoljan svojim engleskim,
pa želi da ja govorim. -Razumem.
Tražim da razgovaram s tobom, Larsene.
Ono što muškarci započnu, moraju i da dovrše zajedno.
Idem po Šimona.
To je kršenje protokola. Ako ne želite... -Razumem.
Johane Jorgene, moramo da priznamo da smo svi daleko od protokola.
Počnimo.
Otac ponavlja zahtev o budućim naseljima.
Ne! Samo ako se uključe UN-ove rezolucije 242 i 338 u dokument!
Ne!
Zvanične granice svih izraelskih naselja oko Jerihona
moraju da dogovore obe strane.
Otac kaže da kažeš Dedi da je Zemljica već pristala na kompromis
oko tog pitanja. Preneću.
Da, spreman je da to prihvati.
U redu, hvala.
Deda kaže da ide na spavanje i da ga pozovete kad se predomislite.
Prihvatamo da njihove snage budu odgovorne za bezbednost granica,
ali naše snage moraju imati zajedničku kontrolu nad svim kontrolnim tačkama.
Naše kontrolne tačke, naši vojnici. Ne pristajemo.
Reci mu da ćemo spaliti dokument i ratovati do Sudnjeg dana.
Ali i da smo spremni na protivponudu.
Prihvatamo da je Palestinska oslobodilačka organizacija
zvanični glas palestinskog naroda.
Prihvatamo
legitimnost države Izrael.
Jerusalim će ostati jedini glavni grad Izraela. -Ne! -Nema pregovora!
Larsene! Ovo nije blef!
Čekajte.
U ime konstruktivne dvosmislenosti,
prihvatamo da će se u finalnoj fazi daljih pregovora
govoriti o budućnosti Jerusalima.
Prihvatamo dokument.
I mi.
Abu Ala, kakav je to zvuk?
Plaču, svi.
Nisu mislili da će doživeti ovaj dan.
Dopustite da kažem vama Palestincima da nam je suđeno
da živimo zajedno na istom tlu u istoj zemlji.
Mi, vojnici koji smo se vratili iz bitaka okrvavljeni,
mi koji smo došli iz zemlje gde roditelji sahranjuju decu,
mi koji smo se borili protiv vas Palestinaca,
poručujemo vam glasno i jasno:
Dosta je krvi i suza!
Oslovski kanal smo pokrenuli s nadom u stvaranje dijaloga između protivnika.
Taj proces je već nadmašio naše snove
o dogovoru o uspostavljanju palestinske države
i pokretanju mirovnih pregovora između Izraela i Jordana.
Ali bez sumnje dolazi do prepreka tom procesu.
"Oni koji dolaze ovamo protive se nasilju i žele mir."
NOVEMBAR 1995.
Tokom protesta u Tel Avivu za podršku Oslovskom sporazumu,
premijera J. Rabina ubio je izraelski ekstremista koji im se protivio.
Šokiran sam tim strašnim zločinom
protiv jednog od najhrabrijih izraelskih vođa i mirotvoraca.
JUL 2020.
Na sastanku u Kamp Dejvidu sastale su se dve strane
da reše preostala pitanja o budućnosti Jerusalima
i stvaranju palestinske države. Sporazum nije postignut.
SEPTEMBAR 2020.
Ponovo dolazi do nasilja na Okupiranim teritorijama.
Počinje Druga Intifada.
Trud bilo kojih naroda da nadvladaju međusobnu mržnju
uvek nailazi na snažan otpor nekih.
Ali kakve god greške da su bile načinjene,
do kojih god da je neplaniranih događaja došlo,
i dalje smatram da je ovaj kanal bio vredan postojanja.
Ako ne sednemo nasuprot neprijatelja, ne saslušamo ih
i ne sagledamo kao ljudska bića,
u šta ćemo se pretvoriti?
Prevod RETAiL (TVRip - DrSi) Obrada za HD metalcamp