Fem år efter kongens fald strides der ved Englands grænser.
Forbitrede skotske klaner plyndrer engelske borge og landsbyer.
Uden kongemagten må de adelige forsvare sig med de mænd, der er.
Selv de svage og simple samt ved hjælp af lejesoldater.
Væddemålet er ti guinea per side. Sværd og stridskølle er tilladt.
Det er der alt sammen. Spær øjnene op, min unge de Lusignan.
Jeg ser, hvad der er nødvendigt. Hvornår ankommer din mand?
I morgen aften. Fra intet mindre end Rochester.
Han kan komme fra helvede for min skyld.
Dræb ham!
Kom nu, kom nu!
En guinea for et drab!
DEN SKOTSKE GRÆNSE ANNO 1221
Ewan!
- Ja, fader? - Af sted!
Jeg beder jer, vis nåde!
Nåde?
Som englænderne viste os?
Som fader, så søn.
Kommer min hanekylling i seng?
- Lad os få dem op, mrs. Smith. - Sandt at sige, mr. Smith.
Kom så, op med jer! Halvdelen af dagen er gået.
- Op med jer. Kom op! - Vågn op!
Hvor er min søn?
Du trodser din far. Lad os gå tilbage.
Så smut med dig.
Kom til muren! Kom til muren!
Sørg for, at pigerne bliver. Og lad ikke Hubert følge mig.
- Tøm kurvene! Der er på vej, milord. - Skynd dig, Smith!
Hvor er min søn? Lad ham ikke følge os.
Fader.
Ind med jer, hurtigt!
Ind med jer! Skynd jer nu!
Master!
Ewan!
Læg dine våben fra dig, så skal jeg vise nåde.
Nåde er for svin!
Nej!
Englændere! Vis mig min søn!
Forsigtig, forsigtig, forsigtig.
Forsigtig.
Beklager, skat.
Gør, hvad du kan.
Knoglen er knust. Hvis han ikke får koldbrand, er han velsignet.
Englændere!
Min søn!
- Smith, hvad laver du? - Han vil have sin søn. Kom så!
Englændere!
Hold fast i ham, master Hubert.
Skynd dig. Hurtigt nu.
- Jeg tror, at de er færdige. - Vi burde aldrig være kommet.
- Når han kan, bør vi tage af sted. - Tænker du på andre end dig selv?
Hvor skrækkeligt.
- Kate, stop! - Han skal hvile sig
- Lyt ikke, hun vil væk herfra. - Vil du hellere blive slagtet?
Så er det godt! Jeres far ville ikke ønske, at vi skændtes.
- Jeg kan godt høre jer. - Fader!
Har vi ikke kæmpet nok for i dag? Nu vil jeg være alene med min søn.
Blanche har ret. Vi må væk herfra. Disse folk er barbarer.
- De vil bekæmpe os for altid. - Vi vil slå igen.
- Hvordan gør vi det uden dig? - Vi må handle hurtigt nu.
Din fætter, Guy de Lusignan, kender mænd, der kan bistå os.
- Hvor finder man ham? - Din mor ved det. Rid ved daggry.
Svigt mig ikke, min søn.
Find ham!
Skær ham fri.
Hvorfor trodsede du mig? Hvorfor?
Javel, fader.
Jeg vil hævne dig, min søn.
Kom nu, kom nu.
Hvis Gud ikke tager mig snart, så gør mine brødre.
- Fader. - Er Guy de Lusignan din fætter?
- Vi fik at vide, at han var her. - Ja, det var han.
- På ærkebiskoppens anmodning. - Du siger "han var".
Han ledte efter fred, men det han så, gjorde det ikke let for ham.
- Han var her kun en måned. - Hvor tog han hen?
Til noget, han ikke fandt her.
Han blev set i Kingstown for en uge siden.
- Tak, fader. - Gud velsigne dig, min søn.
Du, sønnike. Staldplads for natten?
- Hvad bliver det? - Fire pence.
Angrer du dine synder?
Denne vej. Tre kampe for...
Tre kampe, tre kampe...
Træd nærmere, træd nærmere...
Han dræbte i sidste uge. Gør han det igen?
- 20-1 siger, at han gør. - De odds tager jeg.
Han gør det igen.
Hårdere!
Kom så! Tre guinea for tre drab i træk!
Kom så!
Jeg ved det. Jeg ved det, men den næste kamp bliver anderledes.
det var hans drøm at komme i himlen så de sagde
så de sagde, ja
hvordan er en mand i himlen uden sit hoved?
Kunne I lide den?
Sir, jeg søger Guy de Lusignan.
- Hvorfor vil han tale med dig? - Han er min fætter.
Jaså?
Har den horeunge en familie?
Tal ikke om min familie i de vendinger.
Så finder du din slægtning...
...ovenpå.
Hore.
Fætter. Fætter Guy.
Det er Hubert de Vesci.
Så splejsen er blevet voksen.
Vi samler, hvad vi kan inden for murene. De ødelægger alt.
Vores soldater og trælle er gode folk, men uden far-
- frygter jeg det værste.
Min onkel var en frygtløs korsfarer.
Han lavede en pæn, lille formue på at plyndre... Var det Malta?
Han er ikke bare syg. Denne gang satte de hans arm af.
Det kan ikke blive værre. Klanlederens søn blev også dræbt.
Nu det er personligt, hvorfor smutter I så ikke?
Det vil far ikke. Jeg skulle finde dig, fordi du ville hjælpe os.
Så leder du efter den forkerte fætter.
Du kender andre mænd som dig selv.
Jeg har penge.
Vi kan købe tre gode mænd, eller måske flere.
Kan vi købe?
Jeg har ikke gjort mig fortjent til dine penge.
Men vi er i familie. Det er æren værd.
Nu skal jeg sige dig noget, fætter.
Jeg brækker mig over ære og værd.
Jeg har set mænd spilde deres liv på ting, de ikke engang kan se.
Det eneste, der får mig op at stå nu, er det her.
Skal jeg betale dig?
Og ham.
Din ven siger ikke meget.
Han skal nok sige, hvad han tænker, når der er brug for det.
Nå...
Har du så hyret to mænd?
Bare rolig, jeg bider ikke. Medmindre jeg er nødt til det.
- Din ven havde en hård nat. - Sød luder, sur øl.
Du ved godt, at ingen tvinger dig til at gøre det her, ikke?
Jeg betaler altid, hvad jeg skylder, tilbage.
- Hvor mange denne uge, Pierrepoint? - Seks mænd, to kvinder og en hund.
Slyngler og spytslikkere hele banden. Og hunden var en møgtæve.
Har du nogensinde kappet hovedet af en, der gjorde modstand?
Lad mig gøre det her færdigt, så jeg skal jeg vise dig det.
Hvad har manden gjort?
Manden?
Det her er Mary, min ven.
Hun skar halsen over på 12 mænd og tungen ud på tre.
Hende skal du ikke komme i nærheden af, makker.
Hvor meget?
- Hun er ikke til salg. - Alle har en pris.
Ikke hende her. Hendes hoved er guld værd for mig.
Vi har, hvad vi skal bruge. Der er ikke noget her, vi kan bruge.
Du kan få to guinea.
Kom her.
Fire, så er hun din.
Vis lidt barmhjertighed! Lad manden købe en forbandet sjæl.
- Jeg talte forkert. Det er fem. - Du sagde fire.
Det er for hovedet. Hvis I vil have tæerne med, koster det fem guinea.
Du er i en beskidt branche, sir.
Og hvilken branche er I tre i, siden I vil have min ven her?
- Vi hyrer beskyttelse til mit hjem. - Jaså. Udmærket.
Pierrepoint!
Nu er det slut med at sælge fanger!
Fem guinea! Det er to for ens pris. Jeg følger med.
Han er endnu bedre, når han får modstand.
Vi vil ikke have problemer med myndighederne.
Det har vi vist allerede fået.
Og to ekstra mænd.
- Så er det en aftale. - Fire mænd og en kvinde.
Tre mænd, en kvinde og en klam horeunge.
- Skal jeg kalde dig "master" nu? - Mit navn er Hubert.
Master Hubert.
Din ven virker trofast. Var han også ved Rochester?
Han hedder Berenger. Jeg reddede ham, og nu føler han, at han skylder mig.
Du spurgte ikke til moder.
- Jeg stoler på, at hun har det godt. - Så godt, som man kan forvente.
Er kusine Blanche den samme forkælede prinsesse?
Værre, siden hun kom tilbage fra Frankrig uden en prins.
Hun er ivrig efter at høre om oprøret og slaget mod kongen.
Lad os komme af sted.
De kommer, drenge. Gør jer klar!
Her kommer de. Få stenene ned nu!
Kom så!
- Hvor er stenene? - De kommer nu!
Send alt herned!
De spildte ikke tiden. Vi vil blive set.
- Er der en udfaldsport? - Ja, på borgens modsatte side.
- De når derhen før os. - Vi kom for at kæmpe.
- Er dine trælle skarpe? - Skarpe nok
Lad os komme af sted, broder.
Dræb dem alle!
De er i overtal!
Løb!
Det ovre på den anden side.
Ogre!
Åbn døren! Åbn udfaldsporten!
- Problemer! - Åbn døren!
Åbn porten! Åbn udfaldsporten!
Åbn døren!
- Luk den op! - Det er master Hubert!
- Skynd dig! - Kom så, kom så.
Åbn døren!
- Den er åben! - Du er endnu min.
Kom ind med dig!
Kom så!
Bøddel, kom nu!
Kom nu, skynd dig!
Forsegl portene!
Kom så!
Master Hubert...
Der er brug for dig ved muren.
Kom så, alle mand. Slå igen!
Slå dem tilbage!
Kom så!
- Nej, fader! - Jeg bør være derude.
Nej, fader!
Skub dem væk fra murene! Skub dem ned!
Lad os slå dem tilbage!
- Jeg elsker det. - Væk med dig, dit afskum!
Skotterne trækker sig tilbage!
Tilbagetog! Træk jer tilbage!
- Godt klaret. - Smith.
Hvordan står det til med fader?
Velkommen hjem.
Vær forsigtig. Han skal hvile sig.
- Velkommen, kære nevø. - Tante.
- Jeg fandt fætter Guy. - Du har gjort det godt.
- Nogen andre? - Tre fra Fanden selv.
Så må vore fjender tage sig i agt.
Kom nærmere.
- Onkel. - Det glæder mig, at du er her.
Vi kunne have håbet på glædeligere omstændigheder.
Dine omstændigheder er mig ikke fremmede.
Det vil tage mere end nogle mænd fra bjergene at udrydde dette hus.
Det har været i min familie i tre generationer, og uanset min skæbne-
- overgiver vi det ikke.
Han må hvile sig.
- Fader så ilde tilredt ud. - Værre er blevet overlevet.
Jeg vidste ikke, at den forkælede prinsesse var blevet så smuk.
- Det samme gælder ikke dig. - Og en skarp tunge, ser jeg.
Det overrasker, at min fætter kan se noget som helst.
I må have mig undskyldt.
Bare rolig, du er ikke den eneste, hun fnyser ad.
- De spiser godt. - De er en djærv flok.
Fætter.
Denne skønhed mindes jeg.
Sidst jeg så dig, legede du i marken med gamacher på.
Du må fortælle om oprøret, og hvordan du sloges mod kongen.
Måske en anden gang.
Vi skal have flest muligt op på murene.
Du og din ven. Det er godt at se folk, der nyder deres arbejde.
- Vi har øvet os en del. - Det falder ikke i alles smag.
Men som min kære far og hans forfædre sagde:
"Det er et erhverv, min søn. Vær stolt, når de knæler foran dig."
Vi udvekslede ikke navne.
Charles Montserrat de Pierrepoint. Den tredje.
Guy de Lusignan.
- Du en pryd for din stand. - En fornøjelse.
Der er brug for dig på murene.
Er det alt, hvad min herre behøver?
Nej, stop.
- Dræb fangerne. - Afskum.
- Vi burde angribe i morgen. - Nu har de lejesvende.
Ja, lejesoldater.
- Vi mister for mange mænd. - Kast dem for hundene.
Hver eneste af os føler med dit tab.
- Men vi skal nok dræbe dem. - Dræb dem alle!
Hvor mange vil vi ofre for en død søn?
Hvor mange?
Min kone og mine døtre blev voldtaget og myrdet af englænderne.
Nu er min søn hos dem.
Den sidste i min slægt.
Hvor mange af jer har oplevet det samme?
Vi vil bekæmpe jer englændere, som I bekæmper os.
Deres øjne vil se ilden.
Denne hånd er smurt med engelsk blod!
- Hvad siger I folkens? - Dræb dem alle!
- Sygeplejerske. - Hent Hubert og Guy.
Javel, frue. Den fætter er en ballademager.
Master Hubert! Deres mor vil se Dem.
Og Deres fætter.
Fader.
Jeg overlever ikke til i morgen.
Hør... Vi har ikke megen tid.
Dette sted er ikke kun vores hjem.
Det er et hjem for alle de sjæle, der befinder sig her.
Det er bygget med slid og møje-
- i håbet om at opnå et bedre liv.
Når Gud ikke kan give os det, bliver disse stenmure vores skjold.
Et sted, hvor vi skærmer os mod farerne.
De beskytter os som stålet fra et sværd.
Min bedstefar var af rent normannisk blod.
Men min søn er englænder.
Det skal du være stolt af.
Nu tilskikker jeg, Lord Gilbert de Vesci...
...dig min jord og min titel.
Min søn...
Lov mig, at dette prægtige slot...
...går i arv til din søn.
Med din fætter til vidne...
...sværg det!
Jeg vil ofre mit liv for at forsvare jorden.
Dette slot og alle titler vil gå i arv til min søn.
Det... er... fuldbyrdet.
Bare vent...
- Far er døende, ikke? - Er vi ikke alle det?
Du må undskylde... Min velkomst var ikke...
Du skal ikke undskylde for at sige din mening.
Hvad er der sket med dig, Guy? Vores unge, glade fætter.
Hvad har gjort ham så bitter?
Har en hore gjort det?
En franskmand.
Det må have gjort ondt.
Ikke så ondt som det, jeg gjorde ved ham.
Hvis du vil have en øl, så har vi det.
Tror du, verden er fuld af muntre franske prinser?
Jeg har mødt nogle stykker. Løgnere og mordere.
Giver du din jomfrudom til en af dem, kusine, så held og lykke.
Hvorfor ligger min jomfrudom dig på sinde?
Det gør den ikke.
Det, der bragte mig til Frankrig, har også bragt mig hertil.
Englands skattekiste. Din bror er en generøs ung mand.
Betaler han dig?
Hvis krigen har gjort dig sådan, så vil jeg sige noget...
Uanset hvor meget du mener, det at bære våben har åbnet dine øjne-
- så tager du fejl. Du er mere blind nu end nogensinde.
Kom med hurtigt, Blanche.
Som tingene ser ud, har vi mad nok til en måned.
- Vandet kan ikke være forgiftet? - Nej. Det kommer fra bakken.
Der er en underjordisk strøm.
Den kan de ikke komme i nærheden af.
Her blev sønnen dræbt.
- Hvem dræbte ham? - Det gjorde jeg.
- Beg? - Det er sluppet op.
Og vi mangler sten til missilerne.
Vi kan demontere stræbepillen.
- Hvem har kommandoen? - Indtil det er ovre, min fætter.
- Sig det til dine mænd. - Ja, min herre.
Gav du ham familiens penge?
Det var jeg nødt til.
Du behøvede ikke at bruge fars penge.
Jeg havde ikke noget valg. Desuden er far død.
Se, hvad du har formået. Skal rotter fra rendestenen redde os?
- Blanche, hør... - Så er det nok.
Jeres far er død. Mine børn er bedre opdragne end som så.
Han gav fars penge til vores fætter for at stille op.
- Det vidste du. - Det var din brors beslutning.
Han er herren nu.
Nej, han bliver aldrig min herre.
Hvad laver de?
Kom og kæmp imod os, møghunde!
Så, så...
Løb, miss Kate, løb!
De er i tårnet!
Nej! De vil have os væk fra muren, så de kan angribe.
Sørg for, at alle bliver her.
Slip hende!
Vær sød at slippe mig.
Vær sød!
Slip hende, og jeg sparer dit liv.
Englænder!
Ogre!
Indled til angreb.
Send mænd til portene!
Hvad er der?
Du kan rejse herfra, når du vil. Hvis der var en gæld, er den indfriet.
Ikke endnu.
Der er stadig en dreng, der betalte mig for at komme.
Hvordan er en mand hyret uden en aftale?
Han er ikke længere ansat.
Det lærte vi på en lang rejse gennem Frankrig.
Det er det, vi er, brormand. Lejesoldater...
...villige til at udgyde blod fra tid til anden.
Sådan er jeg. Hvorfor bliver du her?
Som sagt: Hvad er en hyret mand, der ikke holder aftale?
Er du sikker på, en lords datter ikke også er indblandet?
Hun ser sød ud.
Hvad ved du om det?
Jeg har da mødt et par søde ludere.
Ikke andet?
Der var en engang.
Jeg var kun en dreng.
Jeg gik hele vejen til Bicknor County for at se hende.
Hun døde, vinteren før jeg kom.
Jeg er ked af, at du har mistet din kone.
Den bedste man kan tænke sig.
Jeg plejede at sige til hende, at jeg elsker hende.
"Selvfølgelig gør du det, min klump," ville hun svare.
Finder man en så dejlig kvinde...
...må man bare holde ved hende, som gjaldt det livet.
Hvad tænker du om ham, vores syngende bøddel?
Bødler. De er modbydelige.
Man tager så meget fra de efterladte.
Det føles, som om vi dør lidt ad gangen.
Det kan hærde.
Måske. Hvis man vælger, at det skal være sådan.
Du var noget særligt som dreng.
Din mor sagde, at du var den fødte ballademager.
Trods den korte tid, I havde sammen, kendte hun sin søn godt.
Formentlig ikke godt nok. Hun døde, da jeg var syv.
Så de er medskyldige i forhold til den, du er blevet?
Hvad er jeg da blevet?
Se på dig selv, kære nevø-
- og sig mig, at du ikke har mistet en del af dig selv.
Nå... Hvad er der?
Betaler min bror dig ikke nok?
Det er jo derfor, du er her.
- Jeg kom af egen vilje. - Jaså?
For at redde os eller stjæle vores penge?
Din far er død...
Hvor vover du at tale om min familie, du er en simpel lejesoldat.
- Du skal blot gøre, som vi befaler. - Sådan tænker altså du om mig.
Dine søde ord og løfter gælder ikke længere.
Jeg var ung og tankeløs.
Så kan jeg jo tage pengene og overlade dig til køterne udenfor.
Det kan du ikke, du har fået de sidste.
- Så kan du betale med andre midler. - Hvor vover du!
Godt nok betaler din bror, men det var ikke grunden til, jeg kom.
Hvad ser du?
Min søns ansigt.
Den aften, han blev født.
Jeg ser en kæmpebrand.
Et hus af sten, der er sort på grund af min søns blod.
Er det en bøn om barmhjertighed, jeg kan lugte?
Den samme lugt som af din mor og far.
Din hore og morderske... De bad om barmhjertighed.
Det hjalp dem nu ikke. Ligesom med den stakkels mand, du tog dig af.
Hore!
Jeg har hørt, at du skar ham flot... herfra og dertil.
- Han fortjente det. - Det gjorde konen vel ikke?
Hvad vil du have?
En byttehandel.
Jeg er ikke til din slags, pigebarn.
Hvor er bødlen?
Send vand til muren nu!
- De kommer til porten. - Lad os håbe, at det er alt.
Brug, hvad I kan finde!
Nu kommer de!
Stå klar!
- Du skal nok klare dig. - For min fader.
- Vand! - Få ilden slukket!
Giv mig den.
Bliv ved med at hente vand!
Kom så!
Til murene!
Vi må falde tilbage til tårnet.
- Løb. Løb! - Til tårnet!
Kom så!
Lejesoldat.
Jeg vidste, at du snart ville vise dig.
De kommer igennem portene!
Kom så, Guy!
Smith, kom så!
Løb!
Englændere!
- Hvor er moder? - Gå med hende. Gå.
Hurtigt.
Brænd det.
Brænd det! Brænd det!
Hvad gør vi nu?
Jeg afgav et løfte. Jeg vil kæmpe til døden for dette sted.
- Hvor nobelt af dig. - Der er intet nobelt i at dræbe.
Ikke for frihed, for Gud eller for penge.
Det har jeg hørt før. Uden det med pengene.
Du kom ikke for dem. Du ville gøre det rigtige.
- Hvad ved du om det? - Jeg har set blod! Er vi ej frænder?
Bring din søstre ovenpå. Der er ingen tid til skænderier.
- Derfor gør du det. - En herre forsvarer sin egen borg.
Bræk den op.
Flyt jer!
- Hvad laver de dog? - Vi skulle være blevet hos Hubert.
- Det, du så mellem mig og Berenger... - Lad være.
Jeg skulle ikke have taget dig med.
Skynd dig.
- Jeg vil tilbage til Hubert! Nej, bliv, bliv, bliv.
Dig, mig og vores kære fætter.
Løb derind!
Jeg mente ikke mine ord.
De har Hubert.
Hæng hende.
Nej... nej!
Nej!
Vi må gøre noget.
Lejesoldat!
Jeg er Guy de Lusignan.
Fætter og beslægtet med de Vesci-familien!
Og nu ham.
Dette er min familie!
Dette er min familie og mit hjem!
Kæmp mod mig!
Kæmp mod mig i stedet!
Kæmp mod mig! Du havde en søn, der døde, mens I stod der!
Lad ikke flere dø i hans navn!
Du er lejesoldat. En hund, der slås for penge.
Hvorfor er du her?
Bring mig herrens døtre, og du vil få frit lejde ud.
Dette er min familie og mit hjem! Hvis du vil holde din søn i ære...
...din slægt, så kæmp mod mig!
Lad os afgøre det mand mod mand.
Vent.
En hund, der finder vej hjem, gør ingen søn.
Ligeledes gør blod alene ingen far.
Nej!
Vyla, dræb hende!
Klanen vendte tilbage til bakkerne, og vi levede i fred en stund.
Men for England og Skotland ville fred altid være flygtig.
Borge blev rejst og faldt ligesom familierne, der opførte dem.
Guy tog af sted for at slås i Hundredårskrigen mod Frankrig-
- hvor hære af lejesoldater blev født.
For der er altid mænd, hvis ære er til salg.
Danske tekster: www.btistudios.com