Sledi istinita priča
I?
U redu.
Moći ćeš ovo da uradiš. - Da, mislim da mogu.
Možeš li ti?
Propst, ako ovo krene naopako... - Ne, neće.
Ti zgrabi peglu i lezi leđima okrenut prema vratima
tako da ne može da te vidi.
Ja ću uzeti čaršav i popeću se na sto gde ne može da me vidi.
Kad budeš spreman, pozvaću ga i nabaciti mu čaršav preko glave.
Tada upotrebi peglu.
Onda ćemo mu uzeti pištolj i i vezati ga,
a ako ustane ili ako nešto krene naopako...
Šta?
On ili mi.
Da li si ikada pucao iz pištolja? - Da, lovio sam.
Lovio si?
Ubiće nas.
Da li si spreman za ovo?
Da, moramo.
Nedelju dana ranije
SLUČAJ SARATOV
Jednog od narednih dana ćemo pobediti.
Možda ako popraviš svoju odbranu.
Izvinite. - Ne osećam ja ništa.
Karl, uvek si ljubazan.
Čak i posle godinu dana lift je još uvek pokvaren.
Dobrodošli u Rusiju.
Puno vam hvala.
Nema na čemu. Drago nam je da pomognemo.
Dobro si?
Izvinite.
Ulazite?
Mogu li pomoći u nečemu?
Vi ste Hrišćani?
Da. Hoćete da uđete?
Imam prijatelja...
Želeo bi da vas upozna.
Gde živi?
Nedaleko, u Federovskoj ulici.
I vi ćete biti tamo?
Da.
Dobro. Koja je adresa?
Ja ću zapisati.
Dođite u sredu uveče.
Nikolaj. Doviđenja. Hvala.
Lepa. - Lepa.
Lepa.
Katja je veoma lepa. Katja je veoma lepa.
Vrlo dobro. Zgodan.
- Propst nije zgodan.
Propst nije zgodan. - Hvala.
Ružan.
Danas je bio naporan dan. A tebi? - Meni je neverovatno prošao.
Tako sam i mislio. - Znaš na šta mislim?
Na kraju dana potpuno si iscrpljen.
Trošiš svu vašu energiju radeći nešto dobro na ovom svetu. Dobar osećaj.
Danas je bilo tako? - Najbolji osećaj na svetu.
Da, jeste.
Hoćemo li uraditi ovo ili ne? - Mislio sam da nikad nećeš da pitaš.
Dobro. Pre godinu dana, napustio sam svoju porodicu, svoje prijatelje,
punu stipendiju, sve moje albume Bitlsa,
i bezbroj obožavateljki,
da dođem u Rusiju, mesto koje je hladno, jadno,
i gde ne govorim dobro jezik.
Sada sam ovde godinu dana. Služio u četiri različita grada.
Imao šest različitih kompanjona.
Pljuvan sam. Vikali su na mene, psovali.
Udarila su me tri automobila i bezbroj boca votke.
I nekako i dalje ne mogu da govorim taj jezik kako valja.
Nisi ti tako loš, veruj mi.
Nekako, počeo samo da volim ovo ludo mesto i ove ljude.
Drago mi je da budem ovde s tobom, Tutl.
Uz to, uzeću jednu košulju i spaliti je da označi
godinu koja je prošla i godinu koja je preostala.
I neka se tvoj uspeh nastavi i kroz narednu godinu.
Živeli.
Gde si kupio ovo? Nisam kupio. Našao sam u ormaru.
Mislim da je fermentisan.
Sreda 18 mart 1998
Sumnjam da će biti tamo.
Nije mi se desilo da mi neko priđe i zatraži propoved.
Da, u pravu.
Bilo je čudno. - Mislim da nije, baš je super.
Ima misija gde momci više predaju za nedelju dana
nego mi za ceo mesec. - Da, znam.
Ali jedina stvar što sam imao malo čudan osećaj u vezi njega.
Ja nisam. Mislim da je izgledao zainteresovan.
Izgledao je iskreno zainteresovan za naše učenje.
Ne događa se svaki dan da te neko potraži i pozove.
Koliko dugo je čekao na vratima?
Iskoristimo to ako možemo.
To je diskusija. - Imaš li Knjigu Mormona kod sebe?
Ne, mislio sam da si spakovao jednu.
Poslednju sam dao i zaboravio da ubacim drugu.
Ozbiljno? Hajde da se vratimo.
Nema smisla predavati bez knjige. - Čeka nas.
Ako mu sad ne budemo predavali, izgubićemo priliku.
Zdravo.
Gde je ovo?
Pravo pa levo.
Idete pravo pa skrenete levo.
Hvala.
Hajdemo, predavaćemo i reći ćemo mu za to, i sutra mu odneti knjigu.
To će biti prilika da dogovorimo još jedno predavanje.
U redu. Samo smo trebali da budemo malo spremniji.
Zdravo.
Ovo će biti super. - 'Podelio bih s vama poruku
o knjizi koja će vam promeniti život'.
Nismo je poneli s nama, ali verujte da je super '.
Držaćemo se Boga i proroka. - U redu. Da, to uspeva.
'Bog govori prorocima, zapisujte te reči u svetim knjigama
poput Biblije i Knjizi Mormona. Ne, nismo je doneli.'
Znam. Manje smo efikasni.
Lift ne radi. Ideš?
Isuse.
Kažem ti da se vratimo i dođemo kasnije spremni.
Ovo je smešno. - Postaješ dramatičan.
Dobro. Kako god ti kažeš.
Reci? - Naravno.
Dragi Bože, naš nebeski Oče,
zahvalni smo na prilici koju smo danas dobili da predajemo.
Molimo Te blagoslovi i pošalji Duha s nama kao i mi što radimo.
I molimo Te zaštiti nas od zla ili nesreće.
Ovo govorimo u ime Isusa. Amin. - Amin.
Ovo je glasno. - Zvuči kao kvalitetan program.
Ne volim da prekidam.
Nikolaj, zdravo.
Odlaziš?
Upravo sam stigao.
Da li smo zakasnili?
Ne, stigli ste na vreme.
Možemo li? Hvala.
Pomozite nam!
Umukni i ne mrdaj!
Molim te, Bože, pomozi nam. Ovo se ne dešava.
Ne treba da budem ovde.
Komšije nas nisu ni čule.
Niko nam neće pomoći.
Moramo da uradimo nešto sami.
Šta? Zarobljeni smo ovde.
Možeš li da ustaneš?
Moramo da iskočimo kroz prozor ili ćemo umreti ovde.
Čekaj, čekaj! Ako nas vide ubiće nas.
U svakom slučaju smo mrtvi.
Čekaj.
Čekajte, čekajte. Molim vas. - Tišina.
Nikolaj!
Uzmi njihove kapute.
Još uvek plačeš, dragi?
Ustaj.
Tutl!
Gde si pošao, prijatelju?
Glumi da si pijan.
Pomozite nam! - Tutl, umukni!
Upomoć!
Ubiće nas, znam. Pucaće u nas. - Slušaj me.
Slušaj me i umukni.
Moraš da ućutiš, i bićemo dobro.
Čuješ li? Bićemo dobro.
Kako znaš?
Nikolaj, slikaj.
Ne pucaj, ne pucaj.
Ne, ne pucaj! Čekaj!
Drži ovo.
Mama, tata, molim vas, pomozite! Volim vas.
Dovoljno je.
Dva Američka misionara na službi u gradu Saratovu, Rusija,
prijavljeno je da su kidnapovani nakon što je pronađena poruka u vezi otkupa
na vratima ruskog funkcionera. Vesti su pre nekoliko trenutaka saznale
da su oteti 20-godišnji Endru Li Propst
i 20-godišnji Trevis Robert Tutl.
Mormonska crkva 'Isusa Hrista poslednjih dana
iz Salt Lejka preduzela je hitne korake
da osigura bezbednost svih ostalih misionara
Ruske Samarske misije.
Pozovi nadležne.
Detalji otkupa nisu objavljeni u ovom trenutku
sve dok se ne kontaktiraju porodice zarobljenih misionara.
Dom Propsta, Lebanon, Oregon
Ovde Li.
Da. Slušam.
Moj sin!
Drže mog sina!
Ovo je baš pred odlazak, na aerodromu,
a ovo je najnovija koju smo dobili.
Kada ste poslednji put razgovarali sa njim?
S njim možemo razgovarati samo na Božić i Dan majki.
Kako ćemo doći do njih?
Politika vlade SAD je da se ne plati otkupnina.
Koje opcije imamo? - Da pregovaramo ili spasavanje.
Spasavanje? - Jutros smo poslali avionom 2 agenta.
Kada stignu u Rusiji, sastaće se sa vlastima.
Trebalo bi da odem tamo. - Ne bi smeli da izlazite iz kuće.
Nije bezbedno. - Ne znamo šta bi sve mogli da urade vama i vašoj porodici.
Ko su ti ljudi?
Verovatnoća da vaš sin dođe kući živ ili nepovređen
je veoma mala u slučaju kao ovaj.
Da se niste usudili da mi to pričate!
Da se niste usudili da mi oduzimate nadu!
Jutros, kada je telefon zazvonio, znao sam da se radi o Trevisu.
Glas je rekao, 'Brate Tutl, ovde starešina Tingi.
Zovem iz Salt Lejka.'
Onda mi je sinulo. Hteli su mi reći mi da je...
Da je ubijen.
Ne želim taj poziv.
Niko nam neće pomoći. Moramo nešto sami da uradimo.
Bićemo dobro. Čuješ li?
Bićemo dobro. - Kako znaš?
Većina ljudi veruju u Gospoda Boga.
Iako ga zovu različitim imenima, znamo da Bog postoji.
Drugi dan. Utorak 19 mart.
Svi smo mi deca našeg Oca na nebu.
Stvoreni smo po Njegovom obličju.
Jer je Otac svih ljudi, mi smo braća i sestre.
I obezbedio nam je put da prevaziđemo greh i smrt,
tako da se možemo vratiti Njegovom prisustvu.
Pripremio nam je plan koji će nam doneti radost
i centralna figura u tom planu je Isus Hrist.
Planiraš da danas predaješ nekome?
I planiram da svaki dan predajem nekome.
Žao mi je što moram da kažem, ali gotovo je s našim predavanjem.
Bog govori svojoj deci putem proroka i apostola.
Oni zapisuju Njegove reči u svetim knjigama poput Biblije zvane Pisma.
Gde vam je novac?
Šta hoćeš? Šta god želite, daćemo ti,
novac, dovoljno hrane, pasoše... bilo šta.
Samo nam reci.
Šta hoćeš?
3,000 dolara.
Misliš ozbiljno? - Možemo ti dati.
Ako nas oslobodiš i vratiš do stana, mogli bi danas da ti damo.
3,000 dolara? - 300,000. - Nemamo toliko.
Sergej kaže da vaša crkva ima novac. - Oni neće da plate otkupninu.
Zašto? - Ne ide to tako. - Ako ne plate,
Sergej kaže da će mormoni biti istrebljeni. - Mormoni istrebljeni?
Da. - Koliko imamo? - Kako to misliš?
Koliko dugo će Sergej čekati za njegov novac? - Propst!
Ne znam, ali Sergej nije strpljiv čovek.
Verovatno nije najbolja ideja da provociramo momke sa pištoljima.
Mislim da je on naš put odavde. - Ne!
Ne, naš izlaz odavde je da radimo ono što traže od nas,
ne da se praviš pametan s njim. - Samo sam razgovarao.
Pokušavam da ga omekšam. - Propst, izgleda li ti da hoće?
Ima pištolj! Neće da se omekša!
Ne znam da li se sećaš prošle noći kada su nas tukli!
U pravu si. Verovatno ćemo umreti ovde i sahranjeni negde u snegu.
Ne pokušavam da tebe obmanjujem ili bilo koga.
Imamo jednu od milion šansi da ovde preživimo.
A ako mi je ovo poslednji dan života, hoću da budem normalan.
Hajde da pokušamo da sarađujemo s njima,
jer ako si pravu,
ako imamo samo malu šansu, želim da ostanem živ rizikujući je,
čak ako je jedna u milion. - Niko neće platiti za nas.
Tako ne funkcioniše.
Sami smo i niko ne zna gde smo.
Ne znam šta radim ovde.
Jedino što znam je da se moram osloniti na instinkte. Naša misija je završena.
Završila se trenutka kad smo pokucali na njihova vrata.
Sada se radi o opstanku. I moraš da mi veruješ
da se zaista trudim kako da preživimo.
Samo ne radi ništa glupo, važi?
Nikolaj. - Šta to radiš?
Nikolaj.
Moram u toalet, zaista.
Nikolaj, molim te. Tamo je kupatilo, zar ne?
Molim te, moram. - Reći ću ti kako to funkcioniše.
Otključaću te. Ideš u kupatilo.
Ako se nešto desi, pucam u tvoj prijatelja.
Bude li pokušao da priča sa mnom ili s tobom, ubiću te, onda njega.
Propst...
Bojiš li se?
Uplašen si.
Hoćeš pivo?
Ja hoću. Zaista.
A ti? - Ne.
Šta sam propustio? - Ništa. Nikolaj je rekao da želi piće.
I ja bih. Možemo li da dobijemo malo? - Hoćeš pivo?
Ne znaš puno o nama, zar ne? - Šta hoćeš, kafu, čaj?
Imaš li sok ili vodu?
Nema vode. - Ne? - Imamo sok. - Sok.
Molim te. Sok bi bilo super.
Šta? Ne gledaj me tako. Hoćeš mi reći hvala?
Da. Uperio je pištolj u mene.
Kažem ti, on je naš izlaz odavde.
Li Propst.
G. Propst, ovde senator Gordon Smit, zovem iz Vašingtona.
Senatore Smit? - Čujte, informisan sam o situaciji vašeg sina. Iako nemam
mnogo informacija, želim da znate, kao vaš senator i brat po Hristu,
da radimo sve što možemo kako bi osigurali njegov povratak.
Dakle, radite sa FBI-om? - Ne, ne još.
Da li radite sa Stejt departmentom ili ambasadom?
Mi, ovaj... Planiramo, ali još nismo.
Onda šta radite, senatore?
Uradićemo sve što možemo. - Žao mi je.
Ovde smo veoma frustrirani. Osećamo se prilično bespomoćno.
Ne mogu da zamislim kroz šta mora da prolazite,
ali verujem da mi ostali,
treba da uradimo sve što možemo da pomognemo jedni drugima.
Znam da vam ne zvuči nešto puno,
ali nadam se da možete osetiti našu podršku.
Cenim vaš poziv, senatore. Vaša vera mi znači mnogo.
Vi i vaša porodica ćete biti u mojim mislima i molitvama. - Hvala vam.
Pitam se šta bi bilo kada bi ispričali našim porodicama o svemu ovome.
Pitam se da li bi nam uopšte poverovali.
Misliš da oni već znaju? - Nadam se da ne.
Moja mama bi zapala u histeriju, otac ne bi mogao da spava,
a sestre... zaboravi na to.
Otišli bi pravo u medije.
Moja sestra ide na maturu ove nedelje.
Mislim da si u pravu. - Kako to misliš?
Niko neće platiti za nas.
To ima smisla. Ako bi crkva platila za jednog taoca
platila otkup za neku grupu, onda svi iz crkve,
misionari i članovi bi postali mete.
Zato ne mogu da plate otkupninu.
Inače, svi ludaci sveta bi stali u red za brzu isplatu.
Ovo je moja krivica. - Nije, ne pričaj. - Jeste.
Da sam tebe slušao nikada ne bismo otišli u Nikolajev stan.
Ne bismo bili ovde. Ne bi bili kidnapovani.
Ne bi sedeli ovde u ovom odvratnom stanu
na ovom ledenom podu, čekajući da umremo.
Nije tako.
Da se nije desilo tog dana, desilo bi se nekog drugog dana.
Sve su isplanirali, lažni stan, sve.
Da nismo bili mi, bila bi druga dva misionara.
Ne, nije tačno. Osetio sam.
Osećaj je bio mali, tih, ali bio je tu.
Glasić je govorio, 'Ne idite u taj stan.'
Ali nisam slušao.
Nisam slušao. Uradio sam ono što sam želeo da uradim.
Utuvio sam u glavu da moramo održati još jedno predavanje.
Još jedno. - Nije tvoja krivica, a ovo još nije gotovo.
Još uvek smo živi, i možemo prebroditi ovo.
Videli smo njihova lica. Već dva dana smo ovde.
Uskoro, štampa će izbaciti priču.
Kada shvate da neće dobiti otkupninu i da su federalci za njima,
moraće da prikriju svoje tragove, i prvo će početi sa nama.
Mi smo mrtvi. To je to. Mrtvi smo.
Nikolaj! - Šta to radiš? - Nikolaj, dođi ovamo.
Šta moramo da uradimo da bi bili slobodni?
Reci nam šta moramo da uradimo, i to ćemo uraditi.
Ne smej nam se. Reci nam šta treba da radimo.
Nisi za to zadužen. - Jesi li ti? - Propst, smiri se, čoveče.
Nikolaj, čekaj. Nikolaj.
Barem bi mogao da nam doneseš neke stolice ili slično?
Stolice? Želite stolice? - Da, ili nešto slično.
Hvala ti. - Tražio sam stolice.
Da li si razmišljao o mogućnosti da nam
bude makar i malo udobnije dok smo ovde?
Najbolji 'Drim Tim' u istoriji. Hajde.
Ne. - Hajde.
Bilo ko, NBA, počnimo od plejmejkera. Ko bi bio u ekipi?
Medžik Džonson, Ajzeja Tomas, Geri Pejton? Ko?
Ne, Džon Stokton, nema sumnje, kraj priče. - Idemo.
Ne misliš valjda ozbiljno! - Rodman bolji od Malona.
Malon je prošle godine vodio Džez do finala,
i to će uraditi i ove godine, kladim se. - Znaš, crkva nema politiku
kojom te primorava da voliš Utah Džez. Barem ja imam ekipu!
Ne navijaš samo za onoga ko pobeđuje.
Samo kažem Rodman?
Njemu ne treba sreća. Nekako je lud.
Ne, on zavisi od Pipena i Džordana. - A Stokton je bolji od Malona.
Hoćeš da kažeš da bi radije uzeo Rodmana nego Malona, tog
čudaka, onda si ti i svi navijači Bulsa u velikoj zabludi.
Nećeš da priznaš.
Zabluda je reč koja opisuje navijače Džeza koji misli
da mogu osvojiti titulu dok je Džordan još u ligi.
Stigli smo do šampionata. Možemo to i da ponovimo.
Da, i onda ste stopirani, i opet ćete.
Majkl Džordan je kralj košarke.
Vidiš? Nikolaj zna šta priča.
Nikolaj, čekaj.
Ove stolice su odlične, ali Tutla bole leđa.
Postoji li neki način da nas prebaciš do dušeka?
Meni je udobno ovde, ali njega leđa neće boleti.
Stvarno imam probleme sa leđima...
Dobar posao. Malo je odvratno, ali udobno.
Dobro odigrano. - Znaš šta sam uvek govorio, ako ćeš dobiti metak,
to može biti i na prljavom ruskom dušeku.
Ne znam. - To si ranije govorio? - Ne, nisam.
Nisi mi rekao. Da li si oduvek želeo da služiš misiju?
Zapravo, jesam. Ne znam zašto. Oduvek sam znao da ću ići.
Bio sam klinac koji čim je dovoljno porastao da može da gura kosilicu
išao po susedstvu, da zarađuje novac.
To je kao jezivi spoj Dejl Karnegia i Donald Trampa.
Sve bih radio gde se moglo zaraditi,
od dostavljanja novina, čišćenja snega.
Prodavao sam bicikle, čuvao decu,
šta god je potrebno da popunim račun misije.
Impresivno. Mislim da sam sve što sam ikada zaradio
potrošio na bejzbol karte i arkadne igre. Ozbiljno.
Ne znam. Pretpostavljam da sam se osećao srećnim
sa mojom divnom porodicom, prijateljima,
kućom u kojoj sam odrastao,
mojim dobrim izgledom, odličnim stasom.
Da ne pominjemo šarm i skromnost. - Nemoj to da zaboraviš.
Ali, ozbiljno, ne znam.
Dolaskom ovde i dve godine službe imalo je nekog smisla.
Izgledao mi je kao jedini način kojim sam mogao da počnem
da se zahvaljujem Ocu nebeskom za sve što mi je dato.
A ti?
Ne, nikada nisam hteo da idem.
Stvarno?
Mislim da je bilo u srednjoj školi kad sam zasigurno odlučio da ne idem.
Sećam se da sam rekao tati.
Mislio sam da će biti zaista razočaran, ali on je samo sedeo
i rekao mi da je to moja odluka.
Stvarno sam ga poštovao zbog toga.
Bio sam mu jedinac, a siguran sam da je zaista želeo da odem.
A kako si se predomislio?
Bio sam na onim časovima pripreme.
Čak i ne znam zašto sam išao, ali
tamo je bio jedan predavač, Džim.
Džim Gudvin, brat Gudvin. Svaki put bi me dovukao na taj čas.
Čitali smo knjigu po Luki, gde je Hristos patio na gori Maslinskoj.
I imali smo tu savršenu osobu,
jednu savršenu osobu koja je ikada živela
i ko je pristao na patnju za sav bol,
tugu i grehe celog sveta.
A onda je pitao Oca svoga
ako postoji neki način da ne mora da prolazi kroz to.
Ali onda je rekao, 'Ali ne moja volja nego tvoja da bude.'
Shvatio sam da nije hteo to da uradi. Nije želeo da bude bičevan ili razapet.
Ali voleo je Oca.
I sve nas je voleo da je to ipak učinio.
I mislio sam, ako Hrist može da se žrtvuje za svog Oca
onda najmanje što mogu da uradim je da služim svoju misiju.
Kada sam rekao tati, bio je zaista srećan.
I mada sam u početku to radio zbog njega,
ali na kraju me je to činilo srećnim.
Ovo nikada nikome nisam ispričao.
Tutl?
Drago mi je što si mi to rekao.
Da, i meni.
Po prvi put, nekako je lepo da ne budem ja onaj koji plače.
Nadam se da me Nikolaj ne vidi.
Ozbiljno, saberi se, čoveče. U haosu si.
Zašto vrata nisu zaključana?
Šta radiš? Spavaš?
Gde su?
Gde su, pitao sam te?
Nisam... - Šta nisi?
Ko ti je rekao da ih pomeriš?
Šta, šta?
Ko ti je dozvolio?
Ne gledaj u njih. Gledaj u mene.
Ako ti kažem da uradiš nešto, onda uradi. Razumeš?
Pogledaj me.
Danas nisu platili. Gubim strpljenje.
Jesi li dobro?
Gde je sada bio tvoj šarm?
Nikolaj.
- Da?
Uzmi pištolj!
Ne mogu da ga dohvatim!
Zdravo.
Sve je u redu. - Izvini.
Treći dan, petak 20. mart
Većina ljudi veruje u Gospoda Boga.
Iako ga zovu različitim imenima, znamo da Bog postoji.
Njegova smo deca. Pripremio je plan koji će nam doneti radost.
Pomozite mi!
Starešine, pomozite mi!
Samo minut, Vladi.
Jedan minut.
Šta se dešava, Vladi?
Moja luda žena.
Opet me je zaključala. Nema je ceo dan.
Odnela je šibice i upaljač.
Hoću da pušim.
Da li si to zaslužio?
Slušaj, puši mi se.
Uši su mi otekle, užasno mi je potrebno. Imam cigarete,
samo mi treba s nečim da zapalim. Samo mi baci upaljač.
Žao mi je. Ne možemo ti s tim pomoći.
Ponovo su se svađali? - Ne, zaključala ga je na balkonu.
Jedan od načina da se izbori sa njim.
Vlade, ubiće te pušenje.
Da, znam.
Znam. Sutra ću da prestanem. Ali danas nema šanse.
Podelićemo s tobom poruku Isusa Hrista.
Ne treba mi Isus.
Samo mi treba upaljač.
Šta to radiš? Ne hrani njegovu zavisnost.
Samo sam dobar komšija.
Tu je.
Nikada ga nećemo učiti, ali možemo biti njegovi prijatelj.
Vi ste dobri američki momci. Moji omiljeni Amerikanci.
Starešine....
Dođite sutra i podelite vašu poruku.
Sa mojom ludom ženom...
Gospod zna da mi je potreban Isus.
Doručak u krevetu. Ne bi trebalo.
Nikolaj, hvala što si me juče podržao za Bulse.
Kada je reč o košarci, Tutl ne zna kako da izabere tim.
Ime ti je Tutl? A tvoje?
Propst.
To su naša prezimena. - Zašto ne koristite imena?
Mi se nazivamo starešine.
To je iz Biblije. Znači pastor ili sveštenik.
Onaj drugi momak koji je sa tobom, Sergej, ostavlja te ovde samog?
Kako ga znaš? Da li ste prijatelji?
Kakva mu je ono tetovaža na ruci? Da li je to ruska mafija ili nešto drugo?
Ne znaš mnogo o ruskoj tetovaži? - Ne, ne znam.
Bio je heroj. - Heroj, čiji? - Ruska mornarica.
Ali to je bilo davno.
Cvećem, žutim trakama dušebrižnici iz cele zemlje
nastavljaju sa svojom podrškom za otete misionare.
Zajednica Baptista u Alabami poslala je pisane poruke
utehe svojih mladih članova porodicama Propst i Tutl.
Bdenjem sa svećama, grupa mladih u Viskonsinu
iskazala je znak podrške hrišćanskim vernicima.
Šta je to? - Ne znam.
Od koga je? - Ne znam.
Kako ne znaš?
Gotovinski ček. Ništa ne piše.
Neko ga je ostavio na tremu.
300.000 dolara.
Meri, to bi moglo da ga spase.
Li...
Li, ne možemo.
Znam.
Predsednik Jeljcin će smeniti članove
njegovog kabineta, u koje sumnja da su korumpirani.
U Saratovu, dva Američka misionara se drže kao taoci.
Amerikanci su poslednji put viđeni u sredu.
Jesi li čuo?
Dostavljena je otkupna poruka, ali novac nije plaćen.
Američka vlada nastavlja da odbija zahteve...
Vi ste bezvredni.
Rekao sam im da ćete umreti ako ne plate.
I šta se dešava? Oni ne plaćaju.
Rekao sam im da ćete umreti ako odu u medije.
I šta se dešava? Idu u medije.
Možda je On zaboravio na vas.
Dolazite iz velike američke crkve, idete po gradu
i govorite ljudima da On voli svakoga.
Da li mene voli?
Reci mi šta pričaš svima. Reci mi.
Znamo da Bog živi.
Mi smo Njegova deca
i stvoreni smo po Njegovom obličju
jer je Otac svih ljudi.
Mi smo braća. Smo svi braća.
Obezbedio nam je put da prevaziđemo greh i smrt
i vratimo se Njegovom prisustvu, pripremio
je plan koji će nam doneti radost.
I centralna ličnost u tom planu je Isus Hrist.
Dakle... misliš je stvaran?
Da, osećam to.
Osećaš ovo? - Da. - Šta kažeš na ovo?
Osećaš li ovo?
A ovo? Osećaš li ovo? Da li je ovo stvarno?
Da li osećaš ovo?
Osećaš li ovo?
Ovo je jedina stvar koja je realna.
Evo. Napišite svoje poslednje zbogom i recite vašim roditeljima
da je to vaša poslednja šansa da ostanete živi.
Roj na telefonu. - Da li je to porodica Tutl?
Ko je to? - Moje ime je Mark Larsen. Zovem iz Denvera.
A sa koje ste stanice? - Nisam ni sa jedne stanice.
Hteo sam da razgovaram s vama o tome kroz šta sve trenutno prolazi vaš sin.
Kako možete vi znati tako nešto? - Zato što sam i ja bio kidnapovan.
U to vreme sam bio u Argentini, pre skoro 20 godina.
Kidnapovani smo zbog otkupa, baš kao vaš sin.
Prvu noć smo bili prestravljeni, nismo mogli
da spavamo, mislili smo da ćemo umreti.
U stvari, sve vreme smo mislili da ćemo umreti.
Vaše misli počinju da lutaju.
Mislite o svojoj porodici, o onima kojima služite.
Ne želite da stvarate povod da neko brine.
Mislite da je ova otmica, ova situacija
nekako teža za sve ostale nego za vas.
Pa počnete da se molite.
Ne molite se za sebe, molite se za sve ostale.
I na kraju, mislite o onima koji su vas oteli, šta su vam uradili i zašto.
Vi počnete da brinete o tome šta će se desiti
sa njima za sve što vam rade.
Onda, takoreći protiv svoje volje
molite se za njih
i vaše srce se ispunjava saosećanjem,
i vi se molite da će osetiti Božiju ljubav
i da će se promeniti.
Verujem da vaš sin ima neka od tih istih razmišljanja.
Šta se vama desilo?
Stavili smo našu veru u Boga.
Bez obzira koliko je sumorna okolnost, bez obzira koliko je strašna,
želim da zapamtite jednu stvar
što duže ti hrabri momci provedu sa svojim otmičarima,
teže će im biti da ih zadrže
jer svetlo uvek pobeđuje tamu.
Upravo smo dobili ovo. Od vašeg sina.
Mislim da bi bilo najbolje ako vi pročitate.
'Ne šalite se sa ovim momcima. Dajte im tačno ono što žele.'
'Imaju oružje. Mislimo da imaju otrov.'
Zato... Radite brzo i pametno.
Ako nećete da im date novac, recite im to, tako da možemo umreti.'
Mogli smo da ga spasimo.
Mogli smo da spasimo našeg sina sa ovim.
Imamo sredstva da ga sačuvamo da ne bude povređen i od patnje.
Ne želim da umre. Ne želim da žrtvujem sina.
Danas više detalja o otetim misionarima. Fotografije otetih
20-godišnjeg Trevis Tutla iz Gilberta, Arizone,
i 20-godišnjeg Endrju Propsta, objavljene su
uz kompletan tekst otkupa.
Navedeni su specifični zahtevi,
uključujući zahtev ne upozoravati FSB ili medije,
ili će misionari biti 'istrebljeni.'
Danas, Ejvitnes Njuz je telefonom razgovarao sa porodicom Tutl.
Sada stvarno ne znamo šta će se desiti.
Crkva nas redovno obaveštava
i dobijali smo pozive i posete nekih od lidera.
Šta biste rekli svom sinu ako biste sada mogli da razgovarate sa njim?
Rekla bih mu da ga volimo i da nam nedostaje.
Rekla bih mu da bez obzira šta se desi, ponosni smo na njega,
i znamo da Gospod zna gde je i šta mu je potrebno.
Četvrti dan, 21 mart
Idemo.
Nikolaj!
Hvala.
Hoćeš pivo?
Kladim se da ti hoćeš.
Da, hoću.
Posluži se.
Hvala.
Tutl.
Tutl, slobodni smo.
Idemo odavde.
Kako si... - Sada je ovome kraj.
Čekaj. Tamo su još uvek dvojica sa pištoljima.
Ako zabrljamo, mrtvi smo.
Moramo da smislimo plan kojim ćemo oboje biti zadovoljni.
Plan je jednostavan. Onesvestiti ih, staviti im lisice,
uzmemo im oružje, i gubimo se odavde. - Ne, ne.
Mora da bude savršeno. Imamo samo jednu šansu ovo.
U redu. Evo. - Sedi, sedi dole.
Dozvoli da ti pokažem. Stajaću ovde.
Uzeću čaršav. Kada uđe baciću mu na glavu.
Moramo da ga nokautiramo.
Ovo. - Propst!
Koli je rezultat?
Gladni?
Izvini. - Ako nas uhvate, mrtvi smo.
Stani trenutak i ne zaboravi da nisi samo ti ovde.
Moramo da budemo apsolutno sigurni da radimo pravu stvar.
Moramo da znamo šta radimo.
Sagni glavu.
Oče naš na nebesima,
znamo da nas štitiš.
A sada, ta pomoć nam treba više nego ikada.
Molim te, vodi nas,
usmeri nas, sačuvaj nas od zla
u ime Isusa Hrista.
Amin.
Pa?
U redu.
Moći ćeš ovo da uradiš.
Da, mislim da mogu.
Spreman kad i ti.
Molim Te, pomozi mi.
Propst, moramo ovo da uradimo.
Planiraš danas da nekom predaješ? - Planiram svaki dan da predajem.
Znamo da Bog postoji. Mi smo Njegova deca
i stvoreni smo po Njegovom obličju.
I obezbedio nam je put da prevaziđemo greh i smrt,
A kako si se predomislio? Pogodilo me je što On nije hteo da prođe kroz to.
Nije želeo da bude bičevan i razapet.
Ali voleo je svog Oca i to je uradio. Bio je heroj.
Pripremio nam je plan koji će nam doneti radost
Nisi za to zadužen.
Hajde. Moramo ovo da uradimo.
Propst, idemo.
Propst!
Pripremio je plan za nas.
Danas, senator Gordon Smit iz Oregon se sastao sa predsednikom Klintonom
po pitanju dva kidnapovana misionara koji se drže kao taoci
negde u blizini Saratova, u Rusiji.
Predsednik je obećao punu podršku naporima da misionari budu na sigurnom,
iako nijedan otkup neće biti plaćen.
Predsednik je veoma svestan situacije taoca,
i zabrinut je za njihovu bezbednost.
Posle kratkog telefonskog razgovora sa porodicama misionara,
senator Smit je preduzeo krupne korake da
izvrši pritisak na državu i nacionalne lidere
kako bi uradili sve što mogu za misionare.
Lideri Mormonske crkve su zatražili od pripadnike svih religija
jedinstvo i da im se pridruže u zajedničkom
postu i molitvama u ime onih koji su taoci u Saratovu.
Jedinstven pristup ujedinjenih u veri
rezultiralo je na stotine, ako ne i hiljade, manjih dobrih dela
od građana širom zemlje. Ovim akcijama, kažu,
Božja ruka će se prepoznati.
Sačekaj.
Nisi pitao, 'Ko je?'
Ko je?
Barem si zaključao.
Zdravo.
Ruski ti je sve bolji.
Hvala.
Impresivno.
Krevet udoban? - Da. Dobro smo.
Kakva je hrana? - Porcije mogu biti veće.
Donesi njihove čizme. Neka budu spremi. I popij nešto.
Gde idemo?
Ne brini. Pobrinuću se za tebe.
Pobrinuću se za sve.
Bio si u mornarici? - Šta te briga?
Tvoja tetovaža. Znači ruska mornarica, zar ne?
Nikolaj je rekao da si heroj.
Da li si spasio nečiji život?
Da li si zaradio neke medalje? - Nikolaj previše priča.
Evo. Napišite svoje zbogom.
Kako se osećaš?
Iskreno?
Osećam se smireno.
I ja.
Draga mama i tata....
Katedrala Svete Marije Magdalene Služba molitve za otete misionare.
Odlučili smo da umremo kako bi zaštitili
ostale misionare. Volimo vas....
Bog blagoslovio taoce u Saratovu
Bikovi su juče pobedili.
Džordan je imao samo 24 poena, ali to nije bitno.
Opet su pobedili. - Slaviš li pobedu?
Živeli. - Pa, čestitam obojici.
Juta Džez je takođe pobedio. Ali Maloni je imao samo 23 poena.
Dakle, Džordan je još uvek bolji.
Uopšte nisam rekao da nije.
Dakle, danas nema novca? - Sergej je rekao da nema.
Ako stigne, da li ćeš dobiti nešto od toga?
Trebalo bi bar pola od toga.
Mislim, ti obavljaš sav posao. Zaslužuješ... - Ne!
Ne želim da budem ovde.
Radim u mehaničarskoj radnji već šest meseci.
Prošle nedelje, dolazi moja devojka i kaže mi da je trudna.
Ne znam šta da radim. Ne mogu da priuštim porodicu.
I Sergej tamo radi.
Pitao me, 'Hoćeš li da zaradiš nešto novca? ' Rekao sam mu hoću.
Rekao mi je da verujem u Boga.
Rekao mi, 'pozovi hrišćanske misionare da te uče.'
Onda mi je pokazao časopis.
Pokazujući na sve bogate hrišćane i govori mi kako planira da neke otme.
Trebalo je da ispadne tako jednostavno.
Kidnapujemo vas, oni nam plate, mi vas oslobodimo.
Ali oni nisu platili. Nisu došli zbog vas.
Želim da se završi, ali Sergej kaže da će me ubiti ako vas pustim.
Ne želim novac.
Samo želim da živim.
Zašto se ovo desilo meni? Vi učite od Boga?
Zašto me je poslao da završim ovde?
Bog ne kontroliše šta ćemo izabrati da uradimo.
To je na tebi.
Tetovaža...
na Sergejevoj ruci
to je za druga koga je pokušao da spasi.
Znači 'zauvek odan'.
Kroz život i smrt.
Starešine.
Hoćete li se moliti za mene i moju porodicu?
Peti dan, nedelja 22 mart
Vreme je.
Tutl?
Tutl.
Gde ćeš? - Ako promene mišljenje, neću da budem ovde.
Hvala!
Mi smo slobodni! Hvala, Bože. Hvala.
Hvala ti, Bože, što si nas štitio, držao u životu. - Idemo kući!
Idemo kući. Hajde.
Ovamo!
Možete li nam pomoći?
Treba nam prevoz. - Dokle?
Do Saratova.
Vozite se pozadi.
Idemo!
Uskačite.
Hvala. - Hvala.
Ne mogu da verujem na kakvo smeće smo naleteli.
Standard istine se uzdigao.
Bezbožna ruka ne može zaustaviti napredna dela.
Progon može da besni. Kriminalci da se smenjuju.
Vojske da se sastaju, klevetama da se ogovara,
ali Božja istina će i dalje ići hrabro, plemenito, i nezavisna,
sve dok ne prodre na svaki kontinent,
preplavi svaku zemlju, poseti svaku klimu,
i čuje se u svakom uhu,
sve dok svrha Božja ne bude ispunjena,
i dok Veliki Gospod ne bude rekao 'Posao je obavljen'.
I znam da je to istina...
Mnogi su se molili za vas, starešine.
Porodice dva oteta misionara
dobile su vesti od zvaničnika o bezbednom povratku svojih sinova.
Nakon puštanja od njihovih otmičara,
Endi Propst i Trevis Tutl vratili su se nazad u Saratov
i pojavili na lokalnom skupu verske zajednice.
U kontaktu su sa lokalnim vlastima, kao i FSB-om.
Očekuje se da pozovu direktno kući.
Porodice žrtava su nam rekle da su imali ogromnu podršku ljudi
od početka teškog iskušenja pre pet dana. Saradnja vlade i crkvenih vođa
sa ruskim zvaničnicima dovela je do...
hvatanja dvojice osumnjičenih kidnapera.
Nekoliko sati pre sastanka sa FSB-om,
misionari su bili u stanju da uspešno odvedu policiju
do prvobitnog stana u kome su oteti.
Halo?
Čujem nešto.
Šta?
Mama? - Endi!
Endi! - Zdravo, ljudi.
Kako si?
Eto, ovde sam. - Divno je da ti čujem glas.
FSB zvaničnici su pomoću tetovaže nacrtane na ruci jednog od misionara
identifikovali i uhapsili jednog od osumnjičenih.
Endi Propstu i Trevis Tutlu je data mogućnost da se vrate kući
ali odlučili su da ostanu na svojim misijama.
Svaki će biti premešten na neotkrivenu lokaciju
dok ne završe dve godine dobrovoljne službe.
Obojica kažu da su zahvalni za iskrene molbe
i neprekidne molitve svih vernika.
.: Prevod - intoxic:.
Sledi epilog...
Propst i Tutl su poslati na druge Evropske lokacije
da završe svoje 2 godine misionarske službe.
Vratili su se u Saratov da svedoče na suđenju njihovim kidnaperima.
Sergej je osuđen na 4 godine zatvora. Nikolaj na 2 godine uslovno.
Nakon povratka kući, misionari su jedan s drugim
izgubili svaki kontakt preko 12 godina.
Sada se čuju skoro svakodnevno,
i žive srećno u braku sa svojim porodicama.
Obojica pripremaju svoju decu za mogućnost službe misije.
.: Prevod - intoxic:.
Preuzeto sa www.titlovi.com