Filmen bygger på en sand historie.
Den 15 august, 1945, blev Korea befriet.
Den sydlige del faldt under amerikansk styre -
- mens den nordlige del faldt under sovjetisk styre.
Den 25 juni, 1950, angreb Nordkorea overraskende Sydkorea.
Seoul blev okkuperet i tre dage, resten af landet nord for Nakdong i 40 dage.
Da de var voldsomt i undertal -
- meldte mange studerende sig frivilligt til hæren.
71 - Into the Fire
Young-Deok, den 8. august, 1950
Hallo!
Du der!
- Tag den her til tredje deling! - Sir?
Gae-Sung-butikkens tag!
- Mere ammunition! - Ja, sir!
Kaptajn Kang. Hvordan ser situationen ud?
Anmod om forstærkninger, nu!
Skyd!
Fremad!
- Hvor meget er der tilbage? - Det er alt, sir.
Kaptajn!
- Hvor er forstærkningerne? - De er blevet beordret tilbage.
Træk jer tilbage nu! Det er en ordre! Hvis I ikke gør det, vil I dø!
Vi kan besejre dem.
- Løjtnant Kim! Hjælp 3. deling. - Ja, sir!
- Bekæmp dem uanset hvad! - Ja, sir!
Kim Jun-Seop! Vær på vagt.
Beskydning fra venstre!
Sygehjælpere ramt!
Fart på!
Oh Jung-Bum!
Tilbage til fjerde forsvarslinje!
Mere ammunition, sir!
Lad!
I dækning!
Maskingeværet virker ikke!
Tag den. Bliv bag mig!
Jung-Bum! I dækning!
Der kommer flere!
Anden deling! Kom så!
Befalingshavende! Vi har mistet kontakten!
- Prøv igen! - Ja, sir!
Kaptajn Lee Myung-Guk, sir!
Kunne I ikke komme igennem?
De tilbageværende flygter. Vi vil snart have erobret området.
Enhed 766 skal indstille kampene og begive sig til Pohang.
- Befri vores land! - Foren vores land!
- Dræb dem alle! - Til angreb!
Befalingshavende! Send forstærkninger! Vi dræber de fandens kommunister!
Tilbage! Tilbage!
- Kom så! - Løb!
Billedet er taget, sir.
Ja, sir. Jeg forstår, sir.
Befalingshavende?
Vores politiske ledere beordrede os til at begive os til Nakdong-floden.
Kommissær Lee An-Nam. Hvorfor skal jeg gøre det?
Jeg tager direkte til Pohang.
Men det er en ordre fra partiet.
Hvad ved dem, der sidder bag et skrivebord om krig?
Siger du, at du nægter at adlyde ordre?
Kammerat. Hvem står over partiet?
Hvem leder vores parti?
Vores store leder.
Dagen jeg forlod Pyongyang beordrede vores store leder mig til -
- at erobre Busan senest den 15 august.
Løjtnant! Enhed 766 skal marchere direkte til Pohang.
Tøv ikke! Spræng den i luften!
Hvis vi sprænger broen i luften, kan flygtningene ikke komme væk!
- Hvad vil der ske dem? - Det er en ordre! Spræng den!
Vi tager os af dig. Bare rolig.
- Sygeplejerske! - Jeg kommer!
Hold ud. Lægen er på vej.
Der kommer flere sårede soldater! Fart på!
Du får noget morfin.
KIM JUN-SEOP
Flyt liget.
Denne vej, tak.
Kan du høre mig?
Eller kan du ikke høre mig?
Dine trommehinder må være sprængt.
Gør det ondt?
Hvad hedder du?
Ved du, hvornår du blev såret?
Vil du ikke tale med mig?
- Hvad er der sket med Kim Jun-Seop? - Han faldt i kamp.
Den tåbe.
Hvor er vores forstærkninger? Hvorfor indstillede du vores beskydning?
Tredje division har været på retræte i 40 dage. Vi er trætte!
Hvornår kommer de allierede styrker? Hvor skal vi flygte hen nu?
Hele vejen til Busan? Og derefter? Springe i havet?
Jeg har fået nok! Kang!
Hold op.
Jeg ved det godt.
At se dine mænd dø. Det gør ondt i hjertet.
Jeg havde ingen tropper, jeg kunne sende dig.
Artilleriet skulle hjælpe fjerde division ved Wonpori.
Tredje division er på vej i kamp ved Nakdong-floden.
Nordkoreas femte, tolvte og femtende divisioner sværmer mod Nakdong.
Vi er blevet beordret til at knuse dem.
Nakdong-floden vil blive farvet rød af blod.
Vi kan ikke trække os længere tilbage. Det er vores sidste forsvarslinje.
Hvilken enhed skal beskytte Pohang?
Kom her, alle studentersoldater!
Skynd jer!
- Fart på! - Skynd jer!
Samling!
Var du ved Kim Jun-Seops side, da han døde?
Ja, sir.
- Hvad hedder du? - Oh Jung-Bum, sir.
Grib!
- Goddag, sir. - Hvad er der?
Jeg tænkte over en ting. Fyrene der -
- skal sendes til et ungdomsfængsel for mord.
Men de vil være studentersoldater og kæmpe mod kommunisterne.
Tager du idioter som dem?
De vil sikkert egne sig godt til at være soldater.
Særligt ham her.
Han ser lidt gammel ud.
- Er han virkelig studerende? - Er du ikke studerende?
De andre studerende samles derovre. - Løb derover!
Udmærket, sir. - Løb, idioter!
Hans forældre blev dræbt af kommunisterne.
Han længes efter at besejre kommunisterne.
Skriv under her, tak.
68 nye, plus 3 andre studentersoldater. Alle 71 er til stede!
Bed de tre andre træde et skridt frem.
Giv de nye studentersoldater et gevær og 250 kugler hver.
Nu, sir?
Kom her, en ad gangen! Næst!
Gå tilbage, når I har fået jeres våben! Fart på!
Fedt.
Mænd.
I vil danne en enhed.
I vil blive opdelt i to delinger.
Jeres kaptajn er Oh Jung-Bum.
- Undskyld mig, sir. - Hvad er der?
- Hvorfor er han kaptajn, sir? - Nogle indvendinger?
- Kan vi ikke stemme om vores leder? - Ja, lad os gøre det demokratisk.
Hvad med ham der spiser mest? Det er jeg god til.
Tror I, at I skal på picnic?
Kaptajnen skal have kamperfaring. Oh Jung-Bum er jeres kaptajn.
Fra i dag skal I forsvare dette sted.
Den 3. division skal i kamp ved Nakdong-floden.
Så du siger...
...at vi skal beskytte dette sted? - Det er korrekt.
Hvorfor skal soldaterne så af sted herfra?
Pohang er vigtig, men hvis vi taber slaget om Nakdong -
- er det ude med os alle.
Vi har oplysninger der siger, at der er sikrere her end ved Nakdong.
- Hvor længe skal vi forsvare området? - Til de allierede er fremme i Busan.
Gå ikke, sir. Bliver du ikke?
Det er en ordre.
En soldat følger ordrer.
Sir?
Hvad hvis kommunisterne angriber. Hvad gør vi så?
Så slår vi dem ihjel.
- Vi ved jo ikke hvordan man skyder. - Det kan vi sgu da lære.
Vi kan jo ikke desertere, vel? Vi vil kæmpe mod dem, ikke?
Studentersoldater.
Er I soldater eller ej?
Det her er jeres land. Jeg stoler på, at I vil forsvare det.
Værsgo.
Husk at holde den højere oppe end din arm.
Glem det ikke.
196. Du sætter den på, så indstiller du den på den rette frekvens.
Derefter skruer du op for lydstyrken, så du kan høre den.
Hvad er det her? Det er knappen, man tænder den med.
Der er ikke tid. Begrav dem, der døde i kampen.
- Kaptajn? - Hvad er der?
Du skal nok klare dig. Ring til mig, hvis der sker noget.
Jeg kan ikke være kaptajn. Jeg har aldrig været en leder.
Led dem med dit hjerte.
Hvis din oprigtighed skinner igennem, vil de følge dig.
Det vil tage ingeniørerne to dage at tegne en midlertidig bro.
Og atten timer at bygge den, så tre dage i alt.
Vi har ikke både nok til at lave en pontonbro.
At gå rundt om bjerget vil tage halvanden dag.
Og fjenden kan ligge i baghold.
Befalingshavende?
Hvorfor tager vi ikke til Nakdong som partiet har beordret?
Det er derfor teoretikere som dig er uduelige i krig.
Overvej det.
Når de føler sig sikre, falder vi dem i ryggen.
Har du nogle idéer til, hvordan vi kan krydse floden?
Støttetropperne skal svømme over floden med minimal oppakning.
- Ja, sir. Vi svømmer over! - Resten kører rundt om bjerget.
Svøm over!
Støttetrop 766! Svøm!
Javel, sir!
Sydkoreanske kammerater.
Det bliver dejligt at se jeres fjæs.
Det er chokolade!
- Flyt jer. - Lad dem ligge!
Væk!
Studentersoldater! Studentersoldater!
I vil blive opdelt i to delinger, der skal...
Hvad taler han om?
Tal højere. Jeg kan ikke høre, hvad du siger.
Første deling skal begrave de døde soldater.
Har du fået noget at spise?
Hvis ikke, så fyld maven. De tre svage musketerer.
Venner.
Har I stukket nogen med en kniv?
Har I slået en kommunist ihjel?
Jeg vil ikke begrave nogen.
Hvorfor skal vi gøre det?
Vi er her for at slå kommunister ihjel, ikke for at begrave lig! Ikke sandt?
- Ikke sandt? - Ja, han har ret.
Men lyt til lederens ordre.
- Det er kaptajn Kangs ordre. - Ordre?
Hvad sker der, hvis vi ikke følger den?
Så bliver du skudt.
Af hvem?
Dig?
Skyder du mig?
Hvad glor du på? Kom væk.
Tag ham. Kom.
En, to, tre.
Affyr et skud, som var det et hundrede.
Jeg affyrede otte skud, før jeg gik i kamp -
- men I får kun et.
- Hvad skal vi gøre? - Affyre et skud, som var det 100.
- Gentag! - Affyre et skud, som var det 100!
Vær klar!
Dit svin.
Se nøje efter.
Så I det?
Hvis I ikke gør det rigtigt, ryger tommelfingeren. Læg jer ned og skyd!
Træk slutstykket tilbage! Skyd!
Hvorfor skyder han så meget?
Vi skulle kun skyde en gang.
Så I det?
Kap-Jo? Der er ikke mad nok til en måned til alle, der er her.
- Jo, hvis han ikke spiser det hele. - Jeg får mig bare en snack.
- Kap-Jo. - Hvad er der?
Skal vi finde de tre musketerer og skræmme dem? Vise dem hvem vi er?
- Hvem er vi? - Vi er forældreløse. I fjolser.
- Vi er gangstere! I fjolser! - Kap-Jo kan ikke læse! I fjolser!
Hold mund.
Den hat passer dig bedre, Kap-Jo.
Absolut.
Fedt.
Kap-Jo? Er det en håndgranat?
- Giv mig den. En håndgranat? - Ja, din idiot.
Hvis den sprænger kan den ødelægge hele det sorte marked.
- Det hele? - Ja.
Vi kan udrydde hele Lily-banden med den.
De vil forsvinde sporløst.
Pas på.
- Pas på! - Hold op.
Rør dig ikke. Pas på!
Fandens.
Hvad er det her?
- Idiot. Den vil eksplodere! - Kast den, din idiot!
Kast den!
Løb!
Op med hænderne, din idiot!
- Hvad skal vi gøre? - Vi har tre kartoffel- og to majssække.
Bare rolig! Vi finder noget mad.
Wang-Pyo, op med dig. - Poong-Chun, lad os komme af sted.
Stop.
Bliv.
- Hvorfor? - Det er en ordre.
En ordre? Jeg har fået nok af disse ordrer!
Hvordan skal vi besejre Nord med dem?
De stoler på at vi vil lede dem.
Vi må forholde os i ro og beskytte alle bedst muligt.
Mor. Jeg savner dig meget.
Soldaterne der skulle forsvare Pohang -
- begav sig af sted til Nakdong i dag.
Vi er kun 71 soldater tilbage.
Mor.
Jeg kan høre de studerende grine i rummet ved siden af.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst har hørt nogen grine her.
Jeg håber ikke, at deres grin vil forstumme.
Hallo!
Kan I ikke danse bedre end det?
Poong-Chun. Lad os vise dem.
I er småbørn.
Charleston.
For fanden!
Kap-Jo! Hallo, Kap-Jo!
Klokken er ti. Gå i seng.
Det var lige ved at blive sjovt.
- Første deling! Kom så! - Det er ikke en picnic, men en krig!
Kom så!
- Vi ses. - Sov godt.
- Er den ikke tung? - Nej, slet ikke.
Men hvorfor er den så lang?
Den er amerikansk. Den passer til deres størrelse. Den kan skyde langt.
Må jeg prøve den?
Ja. Så kommer alle de andre.
Jeg savner min mors kimchi-suppe.
Hendes hjemmelavede kimchi med ansjos-fond. Den er så god.
Jeg sagde jo, du skulle være blevet hjemme.
Er det vores tropper eller fjenden?
Hvis det er fjenden, må ingen skyde før jeg siger til.
Vi skyder når du skyder?
- Ja, sig det videre til de andre. - Forstået.
Jeg skal virkelig tisse.
Du må holde dig. Har du afsikret våbnet?
Ned!
I dækning!
Det er en dejlig kølig brise.
- Der er ikke et øje i sigte. - Nej.
Sid stille.
Hvor er fjendens soldater?
Monster.
Tænk hvis vi vinder uden at affyre et skud.
Jeg håber, at jeg kommer til at skyde.
Stedet her minder mig om derhjemme.
Indstil skydningen!
Skal vi se efter?
Du ryster!
Vi må se efter.
Op.
Mor.
Slå ham nu ihjel.
Hvad? Skal jeg gøre det?
Mor. Jeg slog en Nordkoreansk soldat ihjel i dag.
Jeg troede, at fjendens soldater var uhyrer med horn.
Men de råbte efter deres mødre, præcis som os.
Mor, hvorfor er vi i krig?
Jeg må få afløb for alle mine forvirrende følelser.
- Kom her. - Tag lidt majs.
- Giv mig en. - Giv mig en.
Vi burde gå derud.
- Kommunisterne lurer derude. - Hvad med skolen?
Vi kan efterlade nogle vagter.
Kaptajn? Kan vi bruge disse ting til noget?
Jeg ved ikke.
Lad os bare tage dem med.
- Se den fede vom. - Han er for fed.
Du. Sluk den.
Ikke engang min far fortæller mig, hvad jeg skal gøre.
Hold op med det pladder. Jeg er den næstkommanderende.
Vil du dø?
Din...
Din satan. Den er amerikansk.
I skoven kan cigaretrøg opfattes på fire kilometers afstand.
Det er ikke godt.
I dækning!
- Wang-Pyo! - Dar-Young! Hvor skal du hen?
Yong-Man! I dækning! - Wang-Pyo! I dækning!
Wang-Pyo!
- Hvad er der med Wang-Pyo? - Wang-Pyo! Wang-Pyo! Nej!
Wang-Pyo!
Fandens kommunister! Jeg slår dem alle ihjel!
- Kap-Jo! - Kap-Jo! Pas på!
Ild!
I dækning!
Skyd!
Fandens kommunister!
Poong-Chon! Den vej!
Vent her!
Tilbage. Skynd dig.
Læg våbnet fra dig! Nu!
Fandeme nej!
Jeg er en soldat i Nordkoreas hær, anført af general Kim Il-Sung!
Skyd ikke!
- Jeg vil hellere dø end overgive mig! - Skyd ikke!
Jeg vil befri Sydkorea fra amerikanerne!
Vi vil vinde!
Skyd ikke!
Skyd.
Kom så, din idiot.
Han er kommunist. Han var bevæbnet.
Hvis en kommunist har et våben, så slår vi ham ihjel.
Har du set Dar-Young? Har du set Dar-Young?
- Hvor mange er døde, Jae-Sun? - Seksten døde og fem sårede.
Hold ud.
Lad den være! Rør den ikke! Det gør ondt!
- Rør den ikke. - Hold fast.
- Tag smerten som en mand. - Lad den være!
Jeg vidste, at Wang-Pyo ville blive slået ihjel.
Han har altid rodet sig ud i dumme ting.
Idiot.
Har du en smøg?
Jeg tog den fra Wang-Pyo i morges.
Vil du have den?
Glem det.
Det er Gøgen til Reden!
- Kom ind, Reden! Kom ind! - Det er 3758, Kom ind!
Kaptajn Kang Suk-Dae, tak. Vi har noget at rapportere.
Kaptajn Kang? Sir. Det er Choi Jae-Sun, sir.
- Hvem? - Det er sket mange ting i dag.
Vi har slået tolv kommunister ihjel og mistet seksten til dem.
Nogle er blevet såret, nogle er flygtet og nogle kom ikke tilbage.
- Vi har været i kamp to gange. - Hvad? Lad mig tale med din kaptajn.
- Oh Jung-Bum, sir. - Det er jægersoldater.
Vi ved ikke, hvornår fjenden vil angribe. Rapporter hver halve time.
Jeg vil anmode omforstærkninger. Bliv ikke bange og hold ud.
Vi er kun to timer væk.
Hold ud i to timer! Kun to timer!
Kommer de?
Han vil anmode om forstærkninger, men de er også i kamp.
- Jeg hørte bomber overalt. - Hvad hvis vi taber krigen?
- Hvad hvis vi mister vores land? - Hold mund! Ud!
Skyd!
Lad!
Preston! Braston, Braston! Smith!
Kom her!
Nordkoreas 5. division avancerer mod Pohang, sir!
Gør vi intet, vil studentersoldaterne dø. Pohang behøver forstærkninger!
Hvilke tropper? Nakdong River er fuldt med blod!
Studentersoldaterne er i fare? Alles liv er værdifulde!
Vi må kæmpe til sidste mand. Hvis de slipper igennem er det ude med os.
Så vil vi alle ende med at springe i havet, som du sagde. Vil du det?
Vi må ofre dem for vores sag.
Hvor mange militærlæger har de?
Jeg så kun sygeplejersker, sir.
Hvor mange lastbiler forlod området for to dage siden?
Femten, sir.
Dit fjols Du sagde, at det var 20!
Men jeg talte dem ikke, sir.
Fortsæt, kammerat.
Er du færdig?
- Soldat. - Ja, sir.
- Hent noget vand. - Ja, sir.
Til vores studenterkammerat.
Giv ham det.
Hvilken gejst for at finde ud af fjendens hemmeligheder.
Hvilken loyal og entusiastisk kammerat. Hvilken glød.
Jeg er rørt.
Hvad mener du?
Følg efter mig.
Stil dig op.
Kammerat Lee An-Nam.
Se og lær.
Kap-Jo.
Det er en kommunist.
- Dar-Jung! - Dar-Jung!
Hvem er jeres leder?
Er du kammerat Oh Jung-Bum?
Hvem er du?
Jeg er -
- befalingshavende Park Mu-Rang fra den Demokratiske Folkerepublik Korea.
Vores tropper -
- vil erobre dette område om to timer, klokken tolv.
Men...
Hvis I hejser et hvidt flag og overgiver jer, vil jeg lade jer leve.
Jeg vil vise nåde mod studentersoldaterne -
- for jeg ved, at I blev sendt her som menneskelige soldater.
Derudover -
- vil I, kammerater -
- udgøre støttepillerne i det forenede Koreas fremtid.
Klokken tolv.
Så mødes vi her.
Kammerat.
Jeg håber ikke, at det her ender ulykkeligt.
- Løjtnant Kim. - Ja, sir?
Nogle forandringer i fjendens 5. division?
De er på vej til Nakdong. Der er ingen bevægelse i Pohang.
Hørte du det, Kang? Er Pohang stadig i farezonen?
Der har været kontakt to gange.
Giv mig 10 mænd. Jeg vil jage dem bort.
Følg mig!
Giv agt.
- Lee. Få din røv herover. - Ja, sir.
- Kan han undvære nogle soldater? - Kan vi sende forstærkninger?
Der er mangel på amerikanske soldater ved Nakdong-floden.
Vi kan desværre ikke sende nogle soldater i den nærmeste fremtid.
USA kan ikke sende nogle soldater.
Følg med mig.
Åbn dem. Nu.
Det her er vores nye bazookaer.
De vil gøre det nemmere at stoppe de nordkoreanske tanks.
Han siger, at de kan stoppe fjendens tanks.
Tak. Mange tak!
Jeg tager af sted! Til kampene ved Nakdong!
Jeg vil slås til jeg dør!
Dar-Jung! Det fjols! Han er en kryster!
Han er en forræder! En bange kylling!
Han forrådte os for at redde sit liv!
Det fjols! Han skal dø! Vi vil slå ham ihjel!
- Har jeg ret? - Fandeme ja!
- Ja! - Fandens kommunist-stikker!
Jeg har skidt i bukserne.
Må jeg ikke bare dø?
Hold ud, lillebror. Kaptajn Kang vil redde os.
Gør det.
Jeg håber, at du kommer til at smage mors kimchi-suppe.
Dar-Jung!
Fandens forræder!
- Stop! Nu er det nok! - Forsvind!
Vil du slås?
Læg dit våben fra dig. Du kan tage af sted og leve med nordkoreanerne.
Du kan lave som en rotte.
Din satan.
Hvis du vil flygte, så vær stille når du gør det.
Mig? Flygte?
- Kap-Jo! Kap-Jo! - Giv slip!
Kryster! Er du så bange for døden?
I vil dø som hunde! Jeg vil kæmpe til jeg dør.
Lad ham ligge! Vil I ikke følge med?
Gør hvad I vil!
Kæmp med jeres bare hænder og dø, for fanden!
Lad os komme af sted!
- Kør! - Ja, sir.
Befalingshavende! Vi har konstateret, at det hvide flag ikke er blevet hejst!
Kammerat.
Hvorfor tøver du? Angrib!
Du modsatte dig dine ordrer for at kunne angribe her, så gør det.
Hvorfor tøver du? Hvordan afslutter vi krigen før den 15. august sådan her?
Hvis de var soldater, ville de være døde. Opfatter du dem som soldater?
Uanset hvor unge de er -
- er de fjender med våben.
Kammerat. Du er blevet blødsøden.
Forstår du mig?
Man slår bjørne ihjel for deres galdeblæres skyld.
Man slår mennesker ihjel for deres tungers skyld.
Hvad?
Kammerat Park Mu-Rang.
At lade en fjenden leve uden ordre fra partiet straffes med henrettelse.
Sig et ord til.
Så sender jeg dig tilbage som et lig.
Mor.
Da jeg tog de lange underbukser på, du havde pakket til mig -
- fik det mig til at tænke på de dødes ligklæder.
Mor.
Jeg vil måske dø i dag.
Jeg tror ikke, at fjenden vil lade os slippe.
Jeg fandt dem!
Opret en forsvarslinje en kilometer fra skolen.
Afvent min ordre. Skyd ikke.
Kom i gang.
Den er tung. Tag den!
VI GÅR
IND I ILDEN
Hvis vi dør i kamp, vil vi i det mindste ikke være sultne længere.
Kaptajn Kang Suk-Dae er på vej. Vi skal holde ud i en time.
Vi skal holde sammen og kæmpe! Kæmpe!
- Kæmpe! - Kæmpe!
Kaptajn Kang spurgte os om studentersoldater er soldater eller ej!
- Studentersoldater. - Er soldater!
- Studentersoldater! - Er soldater!
Befri landet! Hurra for Nordkorea!
- Hurra! - Hurra!
Kan vi hjælpe til?
Start den!
- Skub! - Den er fri.
Godt gået, kammerater.
Hvor er I på vej hen, kammerater?
Vi er klar, kaptajn.
Skyd.
Hvad er der galt? Ring og spørg.
Gøgen til Reden.
Reden! Kom ind!
Vi har gjort, hvad du sagde, men granaten flyver ikke ud.
Sir?
Chang-Woo!
- De siger, at vi skal sparke til den. - Spark til den.
Løb!
Stop!
Hvad var det?
Hvad sigter du efter? Prøver du at slå os ihjel?
- Gør det rigtigt! - Bare rolig. Jeg er matematikgeni.
- Pas på! - Skyd! Fremad!
Befalingshavende! Befalingshavende!
Sygeplejerske!
Skyd!
De besvarer nåde med bomber. De svin.
Skyd!
Dræb dem til sidste mand. Flå deres hoveder af!
Du sagde, at de var studenter! Ikke soldater!
- Hvordan kan unger affyre kanoner? - I dækning!
Anden deling! Ind i klasseværelserne!
- Krigens stolte spydspids! - Ja, sir!
Lad os kunne rapportere vores sejr til general Kim Il-Sung!
Angrib! Fremad!
Skyd!
Anden deling!
- Skyd! - Skyd!
Won-Huk!
Gøgen! Kom ind!
Gøgen! Kom ind! Gøgen!
I dækning! Fald tilbage!
- Tilbage! - Smid dem!
Tilbage! Tilbage, alle sammen!
Oh Jung-Bum! Det er ikke forbi! Vi skal afslutte vores angreb!
Kap-Jo!
- Tag det her! - Tag våbnene med ind!
- Følg med mig! - Skynd jer!
Tanks! Skynd jer!
- Tanksene er her! - Tanks!
Fart på!
- Skynd jer! - I dækning!
Tag hjem? Jeg har intet hjem at tage til. De er døde.
Hvis jeg havde gået i skole, var jeg blevet klogere end dig.
Er du ikke student?
Vi var så fattige at jeg aldrig kom i nærheden af en skole.
Men nu...
Se mig. Jeg er studentersoldat.
Det klæder dig.
Du er helt sikkert student.
- Lad os gøre det. - Lad os dræbe dem!
Pas på!
Gå.
Du er bedre til at kæmpe end jeg.
Du er modig.
Gå! Kom så!
Gå! Gå!
For fanden! Lad os dræbe dem!
- Våbnene er påtaget. Jeg kommer! - Vi ses!
Skynd dig op!
Tag benzinbomberne!
Nej!
Jung-Bum!
Stop!
- Du! Hvorfor er du ikke taget hjem? - Hvorfor er du ikke?
- Skal du ikke i skole? - Ikke i dag. Jeg har ikke lyst.
Kammerat Park Mu-Rang!
Kammerat! Se! Fjendens forstærkninger er her!
Du er en forræder!
Fald tilbage!
Kammerat!
Jeg sagde jo, at folk bliver slået ihjel for deres tungers skyld.
Første deling! Dan en forsvarslinje!
Jung-Bum! Klokken syv!
Jung-Bum! Lad igen!
Kom her, I svin! I svin!
Kammerat.
Jeg ville ønske, at denne ulykkelige omstændighed ikke var indtruffet.
Men hvad kan man gøre?
Du blev født i Sydkorea.
Og jeg blev født i Nordkorea.
Dine lidelser er forbi, kammerat Oh Jung-Bum.
Din svin.
Undskyld.
Først sætter man den på, og så indstiller man frekvensen.
Så skruer man op for lydstyrken, så man kan høre noget.
Hvad er det her? Det er knappen, man tænder for den med.
- Matematik-geni! - Kom her!
- Tak, sir. - Selv tak.
- Du er i vejen! - Sæt dig ned.
Klar?
En!
To! Tre!
Denne historie er baseret på de 71 studenter-soldater -
- der deltog i kampene ved pigeskolen i Pohang den 11 august, 1950.
Studentersoldaterne holdt stand i elleve timer.
De spillede en afgørende rolle i de allieredes modoffensiv.
De sagde til os, at vi ikke måtte skyde før vi fik besked på det.
Men en masse nordkoreanske soldater -
- væltede frem som en flodbølge.
Da vi så dem blev vi bange, og begyndte at skyde.
De havde erobret hele området frem til pigeskolen i Pohang.
De beskød os med kanoner bagfra og med maskingeværer forfra.
De kom nærmere og nærmere.
De var 30 meter væk.
De beskød os med maskingeværer og kastede med håndgranater.
Der var eksplosioner overalt, og blodige kampe.
Det gør ondt ikke at være med dem.
Jeg kommer her hvert år, og tænker på dem.
Mine venner, der døde før mig.
Jeg tænker på, om jeg måske vil møde dem igen i et liv efter dette.
Jeg kommer her og tænker på dem og taler om dem.
Det gør ondt at vide, at de er døde.
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv