Meidän oli erottava,
jotta voisimme löytää itsemme -
ja palata yhteen parempina.
Olimme ryhmä.
Käsityksemme omasta itsestämme hämärtyi.
Meidän oli löydettävä itsemme, jotta voisimme palata yhteen bändinä.
Kun palasimme yhteen, meidän oli itse asiassa käsiteltävä -
ja avattava uudelleen haavoja, jotta ne voisivat parantua kunnolla.
Niitä ei nimittäin voi vain peittää uudella laastarilla.
Ne on käsiteltävä kunnolla.
Me paransimme ne.
Me korjasimme särkyneen suhteen.
Voimme nyt paremmin kuin koskaan.
Olemme perhe.
Joka päivässä on kysymys onnellisuuden valitsemisesta.
Jatkamme sen tavoittelemista.
Valitsemme sen ja koemme, että tämä on elämämme paras hetki.
KIERTUEEN ENSIMMÄINEN KONSERTTI
JONAKSEN PERHE
FANITAN TEITÄ
Kaipasin veljesten kiertueista eniten sitä,
että parhaat ystävät ovat kanssani.
Kaipasin jopa toisillemme asettamiamme haasteita.
Ymmärrän nyt paremmin,
miten kypsymisemme vaikuttaa yhteistyöhömme.
Eikö tämä päivä jännitä ollenkaan?
En koe olevani jännittynyt. Olen vain innoissani.
Pidimme viimeiset puolitoista kuukautta vapaata levyn ilmestyttyä.
Rentouduimme. Etäisyys muihin on myös hyväksi.
JOEN ASUNTO
Palasimme innokkaina ja valmiina lähtöön.
Emme halua tappaa toisiamme.
-Tuleekohan kukaan? -Eiköhän.
Mennäänkö autoon?
ENSIMMÄINEN LAVAKATSAUS NYCB LIVEN NASSAU COLISEUM
-Hienoa! -Se on upea.
Se on mahtava.
Hei, Eric! Laitatko valonheittimet päälle? Hieman hehkua.
Tämä on todella upeaa.
KIERTUEPÄÄLLIKKÖ
Tämä on suosikkini.
Haluaisin nähdä täällä kenen tahansa konsertin.
Päätimme rakentaa tuonne Kuolemantähden.
Kaikki on kaarevaa.
Kaikki on taivutettua ja luiskaa.
Sen pitää olla vegasmainen showmieshetki, jossa ikään kuin...
Siinä on kirjaimellisesti kuin...
En voi olla lähtemättä yleisön joukkoon, kun olen lavalla.
Hyppään yleensä alas. Haluan osallistua siihen.
Haluan ihmisten seuraan.
Lavassa on huomioitu kaikki, mistä pidämme.
Tässä on taianomainen pinta. Se putoaa alas.
Portaat laskeutuvat ja nousevat.
Voimmeko kokeilla kerran? Haluan tehdä sen.
Se on mahtavaa mutta tuntuu samalla hieman -
todelliselta poikabändikamalta.
Hän näkee vain yhdellä silmällä, ja siinä on vain 50 prosentin näkö,
-mutta hän on hyvä tehostemies. -Hyvä tietää.
Eli "Rollercoaster", "SOS", "Cool", "Only Human", "Strangers", "Way We Roll".
Heitetään mukaan vielä yksi uusi kappale.
"Every Single Time" tai jotain. Tai soittakaa -
siinä "Still In Love With Me".
"Still In Love With You".
Sitten "Jealous" ja "Cake By The Ocean".
Tästä perspektiivistä katsoessa ymmärtää sen täydet mittasuhteet.
Se on häkellyttävä.
Se on ihmeellinen.
Haluan vain päästä tänne keikalle.
Olet jo täällä.
Olin kauan hukassa oman minuuteni kanssa.
Istun kuitenkin taas tässä.
Käsken itseni hengittää syvään, rentoutua ja nauttia.
Se on hyvä neuvo.
En tee juurikaan mitään.
Se on tapani valmistautua esiintymiseen.
Valmistaudun olemalla mahdollisimman rauhallinen -
ja keskittymällä sekä valjastamalla energiaani.
Miten suloista.
-Tiedätkö, mitä katsoimme tänään? -No mitä?
Katsoimme Bollywoodin hittejä.
Tietenkin katsoitte.
-Se oli upeaa. -Se on hänen tunnelmamusiikkiaan.
Se sytyttää hänet.
En tehnyt sitä. Sitä pyydettiin.
Yritän tyhjentää mieleni.
Yritän unohtaa kaikki asiat, jotka voisivat pidätellä minua.
Yritän erityisesti -
päästä meditatiiviseen tilaan.
Ei, vaan erityylinen tuki taakse.
Sen tulee pudottaa TV rikkomatta seinää.
Alena, tule tänne. Älä mene pois.
Teen paljon asioita.
Pikku valmistautumisrituaalini.
Teen 20 punnerrusta.
Venyttelen käsivarsiani näin.
Myös huudan.
Juoksen yleensä nopeasti edestakasin.
Jonkun on läpsäytettävä kasvojani.
Viime keikoilla Kevin tai Nick on tehnyt sen.
Molemmat ovat kuitenkin hyvin ujoja. Tarvitsen hyvän läimäytyksen.
-Mennään! -Kuka haluaa?
-Täyttä energiaa! -No niin.
Jumala, kiitos, että pidät kaikki turvassa tällä tiellä ja matkalla.
Pidä meidät turvassa lavalla.
Anna äänten olla vahvoja ja soitinten soida hyvin.
Pidetään hauskaa. Aamen.
-Aamen! -Aamen!
No niin! Onni alkaa tästä...
Juuri nyt!
Yksi, kaksi, kolme!
On hienoa tietää, että nämä kappaleet -
ovat soineet ihmisten elämän parhaiden muistojen taustalla.
Siitä puhuminen tuntui ennen oudolta, mutta sitten keskustelin fanien kanssa,
ja he sanoivat kappaleen liittyvän ensisuudelmaan,
valmistujaisiin, kymmenvuotispäivään ja muihin tosielämän tapahtumiin.
Kun aloimme valmistella esitystä,
kysyin muilta heti aluksi,
onko tällä merkitystä ihmisille.
Rakastamme teitä!
Fanit.
Heitä ei tule jättää huomiotta kaiken keskellä.
He olivat riittävän äänekkäitä netissä ja muissa paikoissa,
jotta tiesimme, että tästä oltiin kiinnostuneita.
Suosikkini veljeksistä on Nick.
Minun suosikkini on Joe.
Suosikkini on Kevin. Katsoin esityksesi.
Tiedätkö, mikä oli hienoa eilen?
Kun lähdimme harjoitusten,
palautteen ja muun jälkeen paikalta yhdeltä aamulla, fanit olivat siellä.
Niin.
Kukaan heistä ei ollut vain ottamassa kuvaa.
Kukaan ei pyytänyt kuvaa. He vain juttelivat mukavia.
He käskivät meitä lepäämään suurta päivää varten.
-He ovat oikeasti tärkeitä. -He tukevat tätä.
He ovat tukenamme, mitä tahansa...
Tunteet ovat taas pinnassa. Se on hullua.
-Nick. -Joe.
Samoin.
-Joe. -Nick.
Tietenkin Nick!
-Nick. -Kaikki ovat kuumia.
-Nick. -Olen Joe-tyttö.
-Kevin. -Joe.
Minun on pyydettävä anteeksi, koska seurasin häntä ravintolaan -
Limassa Perussa.
Olit Sophien kanssa, ja seurasin sinua vessaan.
-Suosikkia on mahdotonta valita. -Kevin!
-Joe. -Kevin.
Kevin, aina ja ikuisesti.
-Nick. -Nick.
Nick también. Pero Kevin.
-Joe. -Nick.
Suosikkiniko? Kevin.
Kevin!
Pidän bonus-Jonaksesta, joten sanon Frankie.
Kenestä pidät eniten?
Itsestäni.
Niin. Totuus paljastuu.
-Joe. Pohjoisen kuningas. Olet rakas. -Nick.
Nick!
Meistä tuntui tietysti, että jos teemme tämän,
se olisi tärkeää edes joillekin ihmisille.
Faneja.
-Mennään... -Tervehtimäänkö?
-Mitä kuuluu? -Kuka on innoissaan?
-Tulitte paikalle. -Kyllä!
Mitä kuuluu? Miten menee?
Nicole? Hauska tavata.
Herätimme paikalla olleiden fanien tunteet,
kun soitimme pysäköintialueella -
Dick's Sporting Goodsin edessä täällä New Yorkissa.
Kenestäkö pidän eniten? Tietenkin Joesta.
Joskus myös Kevinistä.
MITÄ RAKKAUS ON
MITÄ IHMISYYS ON
Mikä ei toiminut?
Emme enää ymmärtäneet, keitä olimme,
emmekä olleet ystäviä.
Jos olemme bändi, meidän on kaikkien osallistuttava luovaan prosessiin.
Voimme sopia myös, ettei tarvitse osallistua.
Emme olleet tasa-arvoisia.
Nick ottaa vastuun kaikesta.
Kun niin käy, minulla on taipumus olla välittämättä paskaakaan.
On oltava joku kiinnekohta, ja se olen minä.
On oltava jotain.
Kysyin Joelta ja Nickiltä, miksi he jättivät minut pois esityksestä.
Monista esityksistä.
Kevinillä on uskomaton kyky luoda yhteys.
Hän yhdistää meidät kolme.
Asia on vaikea ottaa esille,
kun se on kuplinut vuosia pinnan alla.
Jonkun elementin on oltava rento,
vapaa ja kiinnostava, ja se on Joe.
Sain tietää asioista viimeisenä.
Asetimme bändin etusijalle veljessuhteidemme sijaan.
Joelle kyse oli monista asioista.
Minä en hallinnut prosessia. Kevin oli läsnä.
Olimme alussa kolme newjerseyläistä nuorta,
jotka soittivat mielellään yhdessä.
Sitten meistä tuli tylsistyneitä, ärsyyntyneitä ja väsyneitä.
Kevin tunsi joskus, ettei voinut elää omaa perhe-elämäänsä -
ja ettemme olleet ylpeitä hänestä, koska olimme niin keskittyneitä bändiin.
Se on totta.
Emme ymmärtäneet, että kaikki voisivat elää rinnakkain -
ja elämästä voisi tulla parempaa.
Ensimmäistä kertaa nuoruutemme jälkeen -
olemme samassa elämäntilanteessa.
Olemme kaikki naimisissa ja meillä on paljon yhteistä.
Jokaisella on tehtävä.
Se ei onnistu samalla tavalla ilman kaikkia palasia.
Oli tavallaan runollista, että Nick laski puhelimen luurin -
mutta myös soitti ensimmäisen puhelun.
Hän sanoi,
että kaipasi meitä lavalla ja haluaa esiintyä kanssamme.
Ajattelin Jonas Brothersin olevan mennyttä.
Mutta... ei helkkarissa.
Laulakaa.
Laulakaa se!
"Lovebug" saa oloni haikeaksi.
Se oli hullu hetki elämässämme.
Paljon hyvää oli tapahtumassa,
mutten ollut tunnetasolla riittävän kypsä -
käsittelemään hyvin haastavia hetkiä.
Soitin kappaleen tässä paikassa ensimmäistä kertaa -
isälleni ja veljilleni.
Itse asiassa suihkussa, koska siellä on hyvä akustiikka.
Tässä huoneessa ajattelen, miten paljon aikaa on kulunut.
Olin 14-vuotias, kun kirjoitin kappaleen.
Siinä on mielestäni hyvää, ettei se ole liian vakava -
ja se tavallaan esineellistää rakkauden.
Kuin tavaran.
Se tuntui 14-vuotiaan aivoissani järkevämmältä -
kuin liiallinen syvällisyys.
Kun alan soittaa sitä, alan ajatella,
miten hienoa se olisi soittaa livenä.
Kappaleen alkaessa -
ihmiset tietävät heti, mikä se on, ja se koskettaa heitä.
Viritän tätä hieman.
Antaa mennä.
Se alkoi yksinkertaisesti.
Sellaiset kappaleet koskettavat aina yleisöä parhaiten.
Tulimme tänne aikaisin. Monesti olemme esiintymisistä -
myöhässä ja kiire on kauhea. Olen silloin hyvin ahdistunut.
MANAGERI
-Tänään taas... -On rauhallista.
Tänään on lähes pelottavan rauhallista.
Haluatko, että huijaamme ja teemme siitä hieman lyhyemmän,
koska sinulla on kitara?
Haittaako se soittamistasi?
Se, mitä teet niille tytöille...
-Ja pojille. -...ja pojille,
on sama, mitä Bette Midler tekee minulle.
Muodilla on suuri merkitys meidän kaikkien elämässä.
Aivan.
Jotkut onnistuvat paremmin kuin muut.
Päivänselvästi.
-Haluatko tähän matalat lenkkarit? -Kyllä.
-Selvä. -Haluan myös ottaa paidan pois.
-Voi Luoja, kyllä. Anna heille elämä. -Vitsailen vain.
Tämä pikkutakki ei tarvitse mitään.
Jonas!
Aina kun olen erossa perheestäni ja olen menossa nukkumaan,
ajattelen vain hetkiä,
jolloin he ovat mukana tässä maailmassa.
En tuntenut itseäni.
He antoivat minulle uskomattoman voiman tunteen,
rakkautta ja tarkoituksen.
Ei ollut väliä, mitä Jonas Brothersin kanssa tapahtuisi.
Pidin sitä hienona mahdollisuutena,
jolla olisi merkitystä vain, jos perheeni olisi mukana.
En uskonut tämän tapahtuvan uudelleen.
Tämä vain todistaa, että unelmat toteutuvat.
Kiitos, kun odotitte.
Olette rakkaita.
Hauska nähdä teitä kaikkia.
Koko konsertin onnistuminen vaatii -
läheisyyttä ja henkilökohtaista yhteyttä.
"Hesitate" on kirjoittamani kappale.
Se on kuin ennenaikainen vihkivalani.
Se on lupaukseni Sophielle.
Näen yleisössä, kun kyse on ehdottomasti -
muille tärkeistä kappaleista.
Näen pariskuntia käsi kädessä.
Näen, että kappale on auttanut jotakuta.
Se vie minut täysin erilaiseen ulottuvuuteen.
Näen hänet kirkon keskikäytävällä aina sulkiessani silmäni.
Laulan "Hesitate" puolittain silmät suljettuina,
sillä laulan sen hänelle.
Minun on löydettävä kodin tunne.
HAPPINESS BEGINS -KIERTUE
ELOKUUN 29. JA 30. PÄIVÄ
Mikä on suosikkikappaleesi?
Minulla on yksi!
Jos lähden kiertueelle, sen tulee sopia aikatauluihini.
En halua jäädä paitsi ensimmäisestä koulupäivästä.
Haluan viedä hänet kouluun ensimmäisenä päivänä.
Saan sen onnistumaan.
Hei, äiti tuli!
Tiedätkö, miksi tämä keikkapaikka on tärkeä isälle?
Tämä oli uramme ensimmäinen loppuunmyyty konsertti.
Olin tässä paikassa 11 vuotta sitten.
Kymmenen vuotta sitten.
Dynamiikka on erilaista mutta hauskaa.
Juuri se on mielestäni hienoa.
Kaikki kunnioittavat toisiaan yksilöinä.
Tätä levyä innoittivat monet eri asiat.
Suurinta oli studioon palaamiseen liittyvä jännitys -
ja luomistyö.
Siinä oli vaikutteita Joen DNCE-ajoista -
ja hänen kehittymisestään taiteilijana -
sekä omasta soolourastani -
ja niiden yhdistämisestä keskenään.
Niin.
Se on yllättävän haastavaa.
-Saitko sen? -Luulen niin.
Kyllä. Siistin sitä vain.
Tehdään siitä järkeenkäypää. Se kuulostaa hyvältä.
Se kohoaa mahtavasti.
Saimme sen. Siitä tulee todella hieno.
Harjoittelevatko muut artistit kappaletta kaksi päivää -
ja jatkavat vielä MSG:n konserttipäivänäkin?
Ei. Se on suuri teko.
Monet eivät tee niin.
Olet lämmitellyt hyvin.
Laula vielä vähän ja mene sitten esiintymään.
-Juuri niin. -Aivan.
Olen koukussa esiintymiseen. Pidän siitä.
Haluaisin juosta juoksumatolla vain,
koska haluan laulaa ja liikkua.
En halua vain seisoskella lavalla.
Nick sanoi eilen harjoituksissa,
että keskitymme huomenna lavalla liikkumiseen.
Sanoin, että tiedän, mitä siitä seuraa.
Valitaan hetki, jolloin voimme kaikki liikkua eteen,
jottemme syty palamaan tai muuta.
Minä en kuitenkaan voi olla aloillani.
Kiitos paljon.
Vielä kerran!
On kappaleita, joissa ajattelin ymmärtäneeni rakkauden merkityksen.
Joskus myös kuvittelin mielessäni version rakkaudesta.
Olen nyt elämäntilanteessa,
jossa tiedän, miltä rakkaus näyttää ja tuntuu.
VOITTEKO SOITTAA "IF I CAN'T HAVE YOU"?
Hei, Alena.
Kun pääsin ensimmäistä kertaa niin lähelle heitä suurella lavalla,
se oli ikimuistoinen hetki.
Näin Alenan ja Valentinan kasvot.
Valentina tuntui vain olevan -
hieman ymmällään.
Alena kuitenkin tuntui olevan innoissaan isän esiintymisestä.
On suuri ylpeydenaihe, että Danielle ja tytöt tulevat katsomaan minua.
Me olemme tytöistä ylpeitä. Me teimme heidät.
He kuuluvat nyt tähän piiriin.
Hei, Joe. Tytöllä on kyltti, jossa lukee,
voiko hän laulaa kappaleen "Gotta Find You" kanssasi?
Osaatko toisen säkeistön?
Hyvä on. Oletko valmis?
Ole hyvä.
No niin!
Laulatte kauniisti.
On vain reilua, että teemme Chicagossa jotain erityistä.
TEKSTAA MEILLE
Ylhäällä ruudulla on numero.
Lähettäkää kaikki nyt tekstiviesti siihen numeroon.
Chicagossa oli hienoa. Tulimme lavalta...
KLO 22.00
...ja olimme esiintyneet jo monta kertaa.
Koimme olevamme hyvässä vireessä.
Joe taisi ehdottaa, että voisimme tehdä klubikeikan.
Jännittääkö Johnin ja Gregin seura?
ALKUPERÄISET KITARISTI JA BASISTI
Jännittääkö pikku muusikon seura?
Jännittää enemmän, muistanko sanoituksia, joita en ole esittänyt viime aikoina.
Ironista kyllä, ainoa löytämämme keikkapaikka oli se...
KLO 22.30
...jossa olimme esiintyneet kiertueella jo 12 vuotta aiemmin.
POLIISI
Soitimme uudelleen useimmat kappaleet, jotka esitimme siellä jo kauan sitten.
Paikassa oli upea ja hikinen tunnelma.
Se vei ajatuksen rokkilääviin, joissa soitimme aiemmin.
-Jalkani. -Älä nyt.
-Onnistuimme. -Teimme sen.
Onko olutta?
Kyllä vain.
-Nämä kaikki on tuhottava. -Opettelemme kappaleita.
-Aivan. -Cis ja Fis.
A, As
Kappaleessa on vain yksi osa, vai mitä? Ensimmäinen kerta, kun soitan sen.
Soitin sen. Hoidin homman.
Tämä tuntuu kuin unelta.
Tämä voisi olla vuosi 2006.
Pitäisikö tehdä tämä?
-Hei. Bändin palaamiselle yhteen. -Juuri niin.
"Kun bändi yhteen palaa".
Siellä on todennäköisesti epäsiistiä ja hikistä, mutta kyse on juuri siitä.
Teemme tämän rakkaudesta.
Emme tarvitse koko konserttituotantoa.
Voimme siirtää sen kaiken sivuun ja alkaa vain soittaa.
Jäljelle jää kolme veljestä, jotka soittavat mielellään yhdessä.
Tuntuu todella hienolta siirtyä tilasta,
jossa on 16 000 tai 17 000 ihmistä,
tilaan, johon mahtuu vain 200 ihmistä.
Soitimme täällä 9.2.2006.
Lavalla on alkuperäinen Jonas Brothers.
Kuten näette, Greg Grabowsky...
John Taylor.
Emme ole soittaneet näitä kappaleita heidän kanssaan noin kahdeksaan vuoteen.
Olkaa siis armollisia.
Oletteko valmiita?
Olin alkuperäinen kitaristi ja musiikillinen johtaja vuodesta 2005 -
bändin hajoamiseen ja äkilliseen tuhoon.
He eivät kertoneet siitä kenellekään.
Lensimme Philadelphiaan.
Laskeuduttuamme odotimme matkatavaroitamme -
saadaksemme laukkumme seuraavan päivän keikalle.
Minulle soitettiin silloin ja kerrottiin bändin hajoamisesta.
Juuri niin.
Se oli surullista. Työskentelin Los Angelesin keskustassa.
Muistan lakaisseeni lattiaa -
ja kuulleeni Stevie Wonderin "Superstitionin" soivan.
Lakaisin lattiaa ja ajattelin,
että soitin kappaleen Grammyissä Johnin ja Jonas Brothersin kanssa.
Se oli surullinen hetki.
Kuka muistaa puheosuuden?
En halua satuttaa sinua.
Haluan suudella sinua!
Kevin!
Mitä kuuluu?
Olen rehellinen. Tuntuu todella hyvältä palata seuraanne.
Olette ihania. Kiitos, kun tulitte tänne tänään.
Kiitos kaikille!
Aloitimme autotallibändinä,
ja ensimmäisissä konserteissamme ei ollut edes puolta tästä yleisömäärästä.
On hyvä muistuttaa itselle, mistä tulee.
Palasimme autoon -
ja halusimme viettää aikaa yhdessä.
Halusimme palata kurjaan takahuoneeseen.
Se ei tuntunut vieraalta vaan siltä, mitä oikeasti olemme.
Missä esiinnyimme...? Tiedätte kyllä.
Soitimme siellä Super...
-The Middle East. -Ei, vaan Super Bowl -sunnuntaina.
Kukaan ei tullut kuuntelemaan.
Se ei ollut edes baari vaan asuntovaunu.
-Se oli Ohion Columbuksessa. -Juuri niin.
Vuonna, jolloin Steelers voitti Super Bowlin.
-Se oli Missourissa. -Niin oli.
-Eikö ollut? -Ohion Columbuksessa.
Siellä oli kaksi tyyppiä, jotka yrittivät katsoa ottelua.
He käskivät meidän laittaa turvat kiinni joka kappaleen jälkeen.
Ainoa harjoittelupaikkamme oli kanaravintola.
Jones Beachin esiintyminen The Click Fiven lämppärinä -
oli ehkä huonoin keikka, jolla olen koskaan soittanut.
-Unohdin kitarani takahuoneeseen. -Se oli kamalaa.
Olemme nähneet heidät yhteensä noin 14 kertaa.
Neljätoista kertaa.
Tässä ovat Carly ja Nick New Yorkissa.
Tässä olen minä hänen kauniin peppunsa kanssa.
On löydettävä lisää kuvia.
Olen tässä Paul Jonaksen kanssa.
Pidän Garbosta.
Teimme tämän kyltin Kevinille, kun hän kihlautui.
Teimme tämän kyltin Joelle.
Tässä on äitini Nick Jonaksen kuvan kanssa.
Olen muistellut viime aikoina haikeana kappaleita.
Se oli hyvin hauskaa aikaa.
-Minulla oli todella hauskaa. -Niin minullakin.
Jopa kova hikoilu konsertin aikana oli hauskaa.
Suurissa konserteissa on vaikeaa erotella, mitä soittaa.
Kun paikka on tällainen,
muistan jokaisen yleisössä olleen kasvot.
Se oli hauskinta seitsemään vuoteen.
Luulen, että jokainen esiintyjä -
kokee jotain syvällä sisimmässään.
En tiedä, miksi sitä sanotaan. Se on vaistonvarainen tunne,
joka kertoo, että pystyy mihin vain, kun saa tukea.
Vaikka lentämään.
Jokaisesta esiintymisestä haluaa puhua ja sitä haluaa juhlistaa ystävien kanssa.
Se tuntuu tulevan jaloista. Juju on siinä.
Muut sanovat, että kuulen vain meteliä ja huutoa.
Energian tuntee kuitenkin jaloissa.
Se on intohimoa ja sähköistä energiaa,
joka antaa sanoinkuvaamatonta voimaa.
Opin urani alussa, ettei siitä saa innostua liikaa,
koska sitten en laulaisi hyvin.
Nyt osaan valjastaa energian ja annan sen johdattaa minua.
Silloin elämä esiintyjänä on ikimuistoista.
SAIN YLENNYKSEN
JUHLIN KOLMESSA KONSERTISSANNE
NICK ON KUIN VELJENI
Se oli vaikuttavaa. Lauloit hyvin korkealta.
Mieluisin kappaleeni.
Sen on tietenkin oltava "Hesitate", mutta...
Kysyin, tulitteko tänään bilettämään?
Tasapainotan sitä vitun bilekappaleella.
Lisätään tehoja. No niin!
"Cake By The Ocean" saa ihmiset innostumaan.
Nyt on teidän vuoronne laulaa se meille.
Laulakaa!
Laulakaa se!
Vähän kovempaa!
Annetaan mennä.
Yksi, kaksi...
Nuoruuteni oli hullua, koska lähdin lukiosta aikaisin -
soittaakseni bändissä veljieni kanssa.
En mennyt yliopistoon.
Olin bändissä, ja olimme kovassa nosteessa.
Jonas Brothers menestyi,
ja elämäni oli hullua kymmenen vuotta, 26-vuotiaaksi saakka.
Se on hullua.
Tein tätä 12 vuotta veljieni kanssa.
En tiennyt muusta,
ja kaikki loppui yhdessä keskustelussa.
Olin hukannut itseni.
Elämäni oli vuosien ajan hakuammuntaa.
Olin kehittämässä appeja ja mukana kiinteistömarkkinoilla.
Keskitin energiani työhön.
Vietän nyt paljon aikaa kotona lasteni, perheeni ja vaimoni kanssa.
Nautin lasten syntymästä -
ja heidän kasvamisestaan. Yritän tehdä joka päivästä erityisen.
Vuosina, jolloin olimme erossa,
hajoamisemme satutti minua paljon enemmän kuin olisin koskaan odottanut.
Yritin pitää lippua korkealla.
Näin veljieni menestyvän ja olin iloinen heidän puolestaan.
Sitä ei ollut kuitenkaan aina helppo katsoa.
Siihen tottuu,
mutta heti kun palasimme yhteen, se tuntui oikealta.
Koen, että haluan todistaa jotain. Olen ollut poissa pelistä viisi vuotta.
Minun ei ole nähty esiintyvän,
laulavan eikä soittavan kitaraa.
Kun astun lavalle, minusta tuntuu,
että olen palannut remmiin.
Nostakaa kädet ylös!
Kerromme lavalla tarinastamme ja matkastamme.
VIDEON KUVAUS
Siitä, miten palasimme onneen.
Teimme sen itsellemme.
Se saattaa kuulostaa oudolta mutta on totta.
Teimme sen itsellemme veljinä,
ja jotenkin sen tuloksena suhteemme ovat paremmat kuin koskaan.
Osa yhteistä matkaamme oli löytää itsestämme sisäinen lapsi -
ja luoda uusi yhteys minuuteemme.
Antakaa aplodit upealle bändille, joka on lavalla kanssamme.
Laulakaa nyt mukana.
Laulakaa!
Olemme täällä Mexico Cityssä, jossa fanit ovat niin villejä,
että se muistuttaa vielä enemmän vanhoista ajoista.
Yleisöt ovat suunnattomia.
Konsertit on myyty loppuun.
Fanit eivät ole epäröineet hetkeäkään.
He ovat täällä. He ovat aina olleet fanejamme.
Kokemus on taianomainen.
Bändimme hajosi tasan kuusi vuotta sitten eilisestä laskettuna.
Meidän oli kuljettava omat matkamme, jotta käsittäisimme,
miten voisimme taas palata tänne.
Kaikki tiet johtivat meidät toistemme luokse.
Ja lopulta myös teidän luoksenne. Kiitos siis.
Olette maailman hienoimpia faneja.
Tervetuloa Happiness Begins -kiertueelle, Mexico City!
Malja teille! Olette ihania!
KONSERTIN JÄLKEEN
Ota se!
Suhteeni veljiini parantuivat perhe-elämän tasolla.
Aloimme nauttia yhteisestä ajasta.
Emme viettäneet aikaa yhdessä vain, koska kuvasimme videota -
tai valmistelimme kiertuetta.
Pidimme vain aidosti toistemme seurasta.
Lisää cevicheä?
Haluaisin puhua armosta.
Armosta.
Haluaisin puhua myös illan hienosta konsertista.
Olemme hyvin onnekkaita, että tämä on ammattimme.
Miljoonat muut unelmoivat tästä mahdollisuudesta.
Teemme tätä joka vitun päivä.
Kippis. Jatketaan samaa rataa.
Konsertissa oli tänään 17 000 ihmistä,
jotka huusivat niin kovaa, että minun oli lähdettävä.
Tämä on ollut raskas rupeama,
ja jäljellä on vielä toinen Meksikon konsertti.
Kippis kuitenkin.
Otetaan se! No niin!
No niin!
Miten hän voi?
No niin!
Laulakaa vielä kerran!
Vielä yksi laulu!
No niin!
Laulakaa!
Gracias!
Olette rakkaita, miamilaiset.
Kiitos uskomattoman hienosta kiertueen aloituksesta.
Alussa tässä oli kyse perheestä.
Ja onneksi perheemme on tänään täällä kanssamme.
Olette rakkaita. Kiitos, kun tulitte tänne.
Olette laajennettu perheemme.
Rakastamme teitä koko sydämestämme.
Selvä.
Tämän nimi on "Sucker".
No niin!
Kiitos!
ENSIMMÄISEN KONSERTIN PÄÄTÖS
Bändit hajoavat jatkuvasti.
Voi jukoliste!
Kaikki kuulevat veljesten bändin hajoamisesta,
mutta haluan meidän olevan yhä parempia veljiä toisillemme -
ja auttavan korjaamaan rikkoutuneita perheitä -
oman tarinamme kautta.
Voi Luoja.
Miten pääsimme tälle tasolle?
Kun astuimme ensi kerran yhdessä lavalle,
se oli tunnetasolla suurempaa kuin olisin kuvitellut kestäväni.
Vanhempamme olivat meistä ylpeitä.
Nyt olen itse ylpeä tästä, sillä teen tämän lapsilleni -
ja he ovat ylpeitä isästään.
Kyse on yhä perhedynamiikasta. Se on meissä sisäsyntyistä.
Hei, kaikki! Se oli upeaa.
Toistetaan se vielä 82 kertaa.
Kyllä!
Mennään kaikki lasilliselle.
-Se on sata... -Anteeksi, sata kertaa!
Nick korjaa varmasti.
Kävimme kovia keskusteluja, kun dokumentti oli tekeillä.
Sanoimme hyvin ikäviä asioita.
Nyt minusta tuntuu, että pääsemme siitä sopuun -
ja voimme puhua siitä.
Se on hyvin yksinkertaista.
Isämme sanoi aina,
että niin kauan kuin lapset puhuvat Joe-sedästä -
ja Kevin-sedästä,
muulla ei ole väliä.
Toivon, että olemme tärkeitä ihmisille.
Tiedäthän?
Se on musiikkia tärkeämpää.
Se on suurempaa kuin hitti, laulu radiossa tai loppuunmyyty kiertue.
Tärkeintä on loppujen lopuksi se,
että merkitsimme jotain ihmisille,
kosketimme heitä ja saimme heidät olemaan ylpeitä itsestään.
Minusta tuntuu jotenkin -
aistimani energian perusteella, että olemme heidän poikiaan.
Se tuntuu hyvältä.
Se on meille ilon aihe. Pidämme siitä.
Haluamme tehdä heistä ylpeitä.
Tekstitys: Liisa Sippola