הפירוק היה צריך לקרות
כדי שנוכל להבין מי אנחנו כאינדיבידואלים,
ואז להתאחד ולעשות את זה טוב יותר.
היינו קבוצה.
איבדנו את הזהות שלנו כבני אדם.
אז רק אחרי שמצאנו אותה, יכולנו לאחד את הלהקה.
כשחזרנו לנגן ביחד, הצטרכנו להתבונן פנימה
ולפתוח מחדש פצעים ישנים כדי לאפשר להם להחלים כראוי.
כי אי אפשר לשים עליהם עוד פלסטר וזהו.
צריך להתבונן פנימה ולהבין מה באמת קורה שם.
הפצעים שלנו החלימו
ובאמת הצלחנו לתקן מערכת יחסים במשבר.
ועכשיו, אנחנו טובים יותר מאי פעם.
זאת המשפחה שלנו.
אני חושב שהעניין הוא לבחור באושר מדי יום.
אנחנו ממשיכים לרדוף אחריו.
אנחנו צריכים לבחור בו ולהרגיש שזה הרגע הטוב ביותר בחיינו.
- האושר ממשיך: סרט ההופעה של האחים ג'ונאס -
- הופעה ראשונה בטור אמריקן איירליינס ארנה, מיאמי -
- משפחת ג'ונאס -
- ונקובר -
- מכור אלייך -
- ניו יורק -
- מקסיקו סיטי -
- מיאמי -
- רכבת הרים -
הדבר שהכי התגעגעתי אליו בסיבוב הופעות יחד עם אחיי
הוא לבלות עם החברים הכי טובים שלי.
למרות האתגרים שאנו מציבים זה לזה.
והיכולת להבין טוב יותר עכשיו
איך נראית הגרסה הבשלה של העבודה המשותפת שלנו.
אתה לחוץ לקראת המופע?
לא נראה לי שאני לחוץ. אני די מתרגש.
בפעם האחרונה שהייתה לנו הפסקה של חודש וחצי, אחרי יציאת האלבום...
לקחנו לעצמנו קצת זמן, וקצת מרחב זה תמיד טוב.
- דירתו של ג'ו, ניו יורק סיטי לפני סיבוב ההופעות -
חזרנו מלאי השראה, נלהבים ומוכנים לפעולה.
ואנחנו לא רוצים להרוג זה את זה.
אתם חושבים שמישהו יבוא? -כן, נו?
בסדר, רוצים שניכנס לרכב?
- הצצה ראשונה לבמה נסאו קוליסיאום, ניו יורק -
וואו! -זה יפהפה.
זה מהמם.
היי, אריק! אתה יכול להפעיל את ה״מוצרטים״? צריך קצת זוהר.
זה ממש נפלא.
- באז הלפין, מנהל מסע ההופעות -
זה המקום האהוב עליי.
זה המקום שהייתי רוצה לראות את כולם מופיעים בו.
החלטנו איכשהו לבנות את "כוכב המוות" על הבמה.
הכל מעוקל.
הכל מכופף, הכל משופע.
אני חושב שזה צריך להיראות כמו מופע בווגאס לרגע, שבו...
אני חושב שיש שם רגע כזה...
אני לא יכול שלא לרדת אל הקהל כשאני עומד על הבמה.
אני בדרך כלל קופץ אליו. אני רוצה להיות חלק ממנו.
אני רוצה להיות בין אנשים.
בנינו את הבמה כך שתייצג את כל מה שאנחנו אוהבים.
זה המשטח הקסום. הוא יורד למטה.
המדרגות יורדות ואז עולות.
נוכל לעשות ניסיון? אני רוצה לעמוד על זה.
זה עוצמתי, אבל בו בזמן, מבחינתי זה קצת כמו...
שטויות של להקות בנים.
הוא עיוור בעין אחת, והוא רואה בה רק בחמישים אחוז.
אבל הוא איש פירוטכניקה מעולה. -טוב לדעת את זה.
סדר השירים הוא "רכבת הרים", "אס.או.אס", "מגניב", "רק בן אדם", זרים", "הקטע שלנו".
אני חושב שכדאי להכניס עוד שיר חדש.
"פעם אחר פעם" או משהו. או שתוכלו לבצע את...
"עדיין מאוהב בי".
כלומר, "עדיין מאוהב בך".
ואחריו תבצעו את "קנאי", "קייק ביי דה אושן".
כשמסתכלים על האולם מכאן, מקבלים מושג לגבי ממדיו המלאים.
זה מהמם.
זה מדהים.
אני רוצה להגיע לכאן כבר. אני רוצה להיכנס לאולם.
אתה בתוך האולם.
הייתי אבוד במשך תקופה ארוכה, לא ידעתי מי אני.
אבל עכשיו אני יושב כאן שוב.
אני אומר לעצמי לנשום עמוק, להירגע וליהנות.
זו עצה טובה.
- מגניב -
אני לא עושה כמעט כלום.
זה הקטע עם ההכנה שלי להופעה, היא בעצם...
ההכנה שלי היא ניסיון לעמוד ללא תנועה,
להתמקד ולרתום את האנרגיה שלי כמה שיותר.
- פריאנקה -
זה כל כך חמוד.
את יודעת במה צפינו היום? -במה צפיתם?
צפינו בלהיטים בוליוודיים.
כמובן שצפיתם בלהיטים בוליוודיים.
זה היה מדהים. -זו המוזיקה שמדליקה אותו.
היא מעוררת אותו.
זו לא הייתי אני, זה התבקש.
אני מנסה לנקות את הראש.
אני מנסה לשכוח מכל הדברים שעלולים לגרום לי לעצור את עצמי.
בעיקרון, אני מנסה...
להיכנס ל"מוד מדיטטיבי".
לא, סוג אחר של מתלה מאחור,
כזה שיוריד את הטלוויזיה מבלי לתלוש שום דבר מהקיר.
אלנה, בואי הנה. אלנה, אל תלכי.
אני עושה המון דברים.
טקס קטן לפני ההופעה.
אני עושה 20 שכיבות סמיכה.
אני מותח את הידיים לצדדים.
ואני צורח.
אני בדרך כלל עושה ספרינטים הלוך חזור.
אני מבקש ממישהו לסטור לי בפרצוף.
בהופעות האחרונות שלנו, ביקשתי מקווין או מניק.
אבל שניהם מאוד הססניים. אני צריך איזו סטירה טובה.
קדימה! -מי רוצה לפתוח?
אנרגיות גבוהות! -מתחילים.
אלי, תודה לך ששמרת על כולנו בדרכים ובמסע שלנו.
אנא שמור על ביטחוננו בזמן ההופעה.
תן לשירה להישמע במלוא עוצמתה, לכלי הנגינה להישמע טוב.
בואו נעשה חיים. אמן.
אמן! -אמן!
טוב! האושר מתחיל...
עכשיו!
- אס.או.אס -
אחת, שתיים, שלוש!
זה באמת נפלא לראות שהשירים הללו
היו הפסקול שליווה רבים מהזיכרונות האהובים של מישהו.
- מיאמי -
פעם הרגשתי מוזר לומר את זה, אבל אז דיברתי עם המון מעריצים
והם סיפרו לי, "השיר הזה ליווה את הנשיקה הראשונה שלי,
״את טקס הסיום שלי, את יום הולדתי העשירי״. דברים מהחיים האמיתיים.
כשדיברנו על הרעיון להעלות מופע,
המילים הראשונות שאמרתי להם היו...
"נראה לכם שאנשים יהיו מעוניינים?"
אנחנו אוהבים אתכם!
המעריצים.
כלומר, אסור לשכוח מהמעריצים בכל הסיפור הזה.
הם עשו מספיק רעש במדיה החברתית ובמקומות נוספים
כדי שנבין שיש לזה ביקוש.
הג'ונאס האהוב עליי הוא ניק.
הג'ונאס האהוב עליי הוא ג'ו.
הג'ונאס האהוב עליי הוא קווין. קווין, צפיתי בתוכנית שלך.
אתה יודע מה היה מגניב אתמול בערב?
כשיצאנו מהאולם אחרי החזרה
וכתבנו הערות בשעה אחת בלילה, ואז פגשנו את המעריצים שהיו שם.
כן.
ואף אחד מהם לא הגיע לשם רק כדי להצטלם איתנו.
למעשה, אף אחד לא ביקש מישהו מסוים. ופשוט הייתה לנו שיחה מגניבה.
הם אמרו, "כדאי שתלכו לנוח. מצפה לכם יום חשוב מחר".
היה הבדל רציני בין המעריצים. -הם תומכים בנו.
הם מראים לנו שהם פה בשבילנו. לא משנה מה...
אני שוב נהיה רגשני. זה מטורף.
ניק. -ג'ו.
גם אני.
ג'ו. -ניק.
את יודעת שזה ניק. זה ניק!
זה ניק. -אבל שלושתם לוהטים.
ניק. -אני אוהבת את ג'ו.
קווין. -ג'ו.
ואני חייבת להתנצל בפניו כי נכנסתי אחריו לתוך מסעדה
בלימה, פרו.
היית עם סופי ועקבתי אחריך לשירותים.
אי אפשר לבחור את האח האהוב. -קווין!
ג'ו. -קווין.
קווין. קווין לנצח נצחים.
ניק. -ניק.
ניק בסדר. אבל התשובה היא קווין.
ג'ו. -ניק.
האח האהוב עליי? קווין.
קווין, נכון? קווין!
אני אוהבת את "בונוס ג'ונאס", אז אני פשוט אגיד פרנקי.
מי הג'ונאס האהוב עלייך?
- פרנקי ג'ונאס -
אני.
כן. האמת יוצאת לאור.
ג'ו. מלך הצפון. אני אוהבת אותך. -ניק.
ניק!
אין ספק שהרגשנו שאם באמת נלך על זה,
לפחות חלק מהאנשים יגלו בזה עניין.
מעריצות.
בואו נלך... -להגיד שלום?
מה נשמע? -מי מכן מתרגשת?
הצלחתן להגיע. -נכון!
מה נשמע, בנות? מה שלומכן?
ניקול? נעים להכיר אותך.
זה הולך להיות רגע מרגש עבור המעריצים שהיו שם
כשהופענו במגרש החנייה
מול "דיקס ספורטינג גודס", כאן בניו יורק.
האח האהוב עליי? ג'ו, ללא ספק.
אבל לפעמים גם קווין.
- מהי אהבה -
- מהו בן אדם -
- רק בן אדם -
מה לא עבד בינינו?
אנחנו כבר לא הבנו מי כל אחד מאיתנו
והפסקנו להיות חברים.
מי שרוצה להיות חלק מלהקה צריך לתרום לתהליך היצירה.
או שלא, ויש לנו כלל שאומר שמותר לעשות זאת.
לא התייחסנו זה לזה כאל שווים.
ניק מנהל את העניינים.
וכשזה קורה, אני יותר נוטה לזרוק זין.
צריך לעשות קצת סדר, וזה התפקיד שלי.
אנחנו חייבים קצת סדר.
שאלתי את ג'ו וניק למה הם לא עירבו אותי במופע.
במופעים רבים.
ולקווין יש יכולת מדהימה לחבר הכול מהצד שלו.
הוא מחבר את כל הנקודות בין שלושתנו.
קשה להתעמת עם מישהו לגבי רגשות
שהצטברו מתחת לפני השטח במשך שנים.
צריכה להיות מידה מסוימת של שחרור,
חופש וריגוש, וזה התפקיד של ג'ו.
לפעמים הרגשתי שאני האחרון שיודע דברים.
התחלנו לתעדף את הלהקה על פני היחסים שלנו כאחים.
מבחינת ג'ו, היו המון בעיות.
העובדה שלא שלטתי בתהליך, הנוכחות של קווין.
התחלנו בתור שלושה ילדים מניו ג'רזי
שאוהבים לנגן מוזיקה ביחד.
והפכנו לשלושה אנשים משועממים, עצבניים, תשושים.
לפעמים קווין הרגיש שהוא לא יכול להתנהג בטבעיות ולחיות את חייו
ושאנחנו לא גאים בו ובמשפחתו בגלל שהיינו כל כך מרוכזים בלהקה.
וזו הייתה האמת.
לא הבנו שהכול יכול להתקיים במקביל
ואפילו לשפר את חיינו.
לראשונה מאז שהיינו ילדים,
אנחנו שוב נמצאים באותו מקום בחיים בכל מה שנוגע למערכות יחסים.
כולנו נשואים כיום ושוב יש בינינו קווי דמיון.
אז לכל אחד מאיתנו יש תפקיד.
ובלי כל החלקים, זה לא יעבוד בדיוק אותו הדבר.
אני חושב שזה פואטי שניק פירק את החבילה,
אבל גם יזם את האיחוד.
הוא היה זה שאמר,
"היי, אני מתגעגע להופעות שלנו. אני רוצה שנעשה את זה שוב".
חשבתי שסיימתי עם האחים ג'ונאס.
אבל... ממש לא.
- עופי איתי -
תשירו איתנו.
שירו!
השיר "חיידק האהבה" משרה עליי עצבות.
זו הייתה תקופה מטורפת בחיינו ו...
על אף שקרו המון דברים טובים,
אני לא חושב שהייתי מספיק בוגר רגשית
כדי לדעת איך מעבדים את הרגעים המאתגרים.
וניגנתי את השיר הזה בפעם הראשונה כאן, במקום הזה,
בפני אבי ואחיי.
האמת היא שזה היה במקלחת...
- נסאו קוליסאום, ניו יורק -
כי האקוסטיקה במקלחת ממש טובה.
אבל תוך כדי שניגנתי בחדר, חשבתי על כל הזמן שעבר.
הייתי בן 14 כשכתבתי את השיר הזה.
אבל נראה לי שאני אוהב את העובדה שהוא לא לקח את עצמו ברצינות יתרה...
ושהציג את האהבה כאובייקט מסוג כלשהו.
או כדבר מסוים.
וזו הייתה דרך קלה יותר לגרום לכך שזה יישמע לי הגיוני בגיל 14
מאשר להתעמק בנושא.
כשאני מתחיל לנגן אותו, אני חושב על...
כמה מדהים יהיה לנגן אותו בהופעה
ולהתחיל את השיר בדיוק ככה,
ואנשים מיד יזהו אותו ויתחברו אליו.
- חיידק האהבה -
אני אשפצר אותו קצת.
נמשיך.
הוא נוצר באופן כה פשוט.
אלו השירים שאני חושב שתמיד הכי יתחברו אליהם.
- ונקובר -
- רוג'רס ארנה, ונקובר -
הגענו לכאן מוקדם, ויש לנו המון הופעות ש...
אנחנו מגיעים אליהן באיחור והכל נעשה במהירות ואני כל הזמן מודאג.
- גרג ״גרבו״ גרובווסקי, צוות הנהלה -
והיום, אנחנו פשוט... -הכול מאוד רגוע היום.
היום הכול רגוע באופן מפחיד.
אתה רוצה שנרמה ונקצר אותו קצת
בגלל שאתה מחזיק גיטרה?
השרוול מפריע לך לנגן?
מה שאתה עושה לבנות הללו...
ולבנים. -ולבנים.
זה מה שבט מידלר עושה לי.
אופנה משחקת תפקיד משמעותי בחיים של כולנו.
נכון.
חלקנו טובים בזה יותר מאחרים.
כמובן.
אתה רוצה נעליים חצאיות עם זה? -כן.
בסדר. -ואני רוצה גם בלי חולצה מתחת.
אלוהים, כן. תן להם לחיות. -אני סתם צוחק.
הז'קט הזה לא צריך שום תוספת.
ג'ונאס!
בכל לילה לפני שאני הולך לישון ואני נמצא הרחק מהמשפחה שלי...
הדבר היחיד שאני חושב עליו הוא...
הרגעים שבהם הם חלק מהעולם הזה.
לא ידעתי מי אני.
אבל הם כל כך העצימו אותי
והעניקו לי המון אהבה ותכלית
עד שכבר לא שינה לי יותר מה יקרה לאחים ג'ונאס בעתיד
כי ידעתי שאם נתאחד, יופי.
אבל זה לא היה משנה לי אם הם לא היו לצידי.
מעולם לא חשבתי שזה יקרה שוב.
זה רק מוכיח שחלומות אכן מתגשמים.
תודה שחיכיתם לנו.
אנחנו אוהבים אתכם.
- פעם הייתי -
- מקסיקו סיטי -
- מיאמי -
- ונקובר -
- ניו יורק -
טוב לראות אתכם.
לא היינו מצליחים להעלות את המופע הזה
מבלי להתקרב אליכם ולעבוד איתכם מקרוב.
"ללא היסוס" הוא שיר שאני כתבתי.
זה כאילו כתבתי את הנדרים שלפני נדרי החתונה שלנו.
זו ההבטחה שלי לסופי.
אני מזהה את זה בקהל, כשבהחלט מדובר ב...
שירים שנוגעים בלבבות של אנשים.
אני רואה זוגות מתחבקים.
אני רואה מישהו שהשיר עזר לו לעבור משהו.
מבחינתי, זה לוקח אותי ליקום אחר לגמרי.
אני רואה אותה צועדת אל החופה בכל פעם שאני עוצם את עיניי.
- ללא היסוס -
כשאני שר את "ללא היסוס", אני עוצם את עיניי חצי מהשיר
כי אני שר אותו לה.
אני צריך לקבל תחושה של בית.
- ניו יורק -
- האחים ג'ונאס: האושר מתחיל -
- 29-30 באוגוסט, מדיסון סקוור גארדן -
מהו השיר האהוב עלייך של האחים ג'ונאס?
יש לי אחד!
אם אני מעוניין לצאת לסיבוב הופעות, זה צריך להתאים גם ללו"ז שלי.
אני לא אפספס את היום הראשון ללימודים.
אני אחזור כדי ללוות אותה ביום הראשון ללימודים.
אני אגרום לזה לקרות.
היי, אימא הגיעה!
את יודעת למה המקום הזה חשוב לאבא?
כי זו הייתה אחת ההופעות הראשונות בקריירה שלנו שכל הכרטיסים אליה אזלו.
הופענו במקום הזה לפני 11 שנה.
לפני עשור.
הדינמיקה בינינו השתנתה, אבל היא כיפית.
ואני חושב שזה הדבר הכי מגניב.
אנחנו מחזקים זה את זה כאינדיבידואלים.
- אולפני ג'נגל סיטי, ניו יורק -
ההשראה לאלבום הזה הגיעה מהמון מקומות שונים.
החלק הגדול ביותר היה ההתרגשות לקראת החזרה לאולפן
והקלטת אלבום
שהוא שילוב בין כל מה שג'ו עשה עם להקת די.אן.סי.אי
וההתפתחות שלו כאמן לאורך התקופה
לחומרי הסולו שלי
ויצירת משהו שמחבר בין הנקודות האלה.
כן.
זה מאתגר באופן מפתיע.
יש לנו את זה? -אני חושב שכן.
כן, יש לנו את זה. אני רק מנקה קצת את הערוץ.
נעבור על כל מה שהקלטנו. אבל זה נשמע מעולה.
העלייה הזו, היא אדירה.
יש לנו את זה. זה הולך להיות אדיר.
אתה מכיר עוד אמנים שמקליטים שירה יומיים ברצף
וגם מקליטים שירה ביום ההופעה עבור ההופעות במדיסון סקוור גארדן?
לא. זה מהלך נועז.
לא נראה לי שהרבה אנשים עושים דברים כאלה.
הגרון שלך יהיה מחומם מאוד.
תשיר עוד קצת, ואז תעלה לשיר בערב.
כן, בדיוק. -כן.
אני מכור לבמה, בנאדם. אני מת על זה.
הסיבה היחידה שלשמה הייתי רוצה לרוץ על הליכון
היא כדי שאוכל לשיר ולהתנועע.
אני אף פעם לא ארצה לעמוד ללא תזוזה על הבמה.
הסתכלתי על ניק אתמול בחזרות, והוא אמר לנו,
"טוב, מחר צריך לעבוד על התזוזה על הבמה״.
אמרתי לו, "תקשיב, גבר, אתה יודע איך זה ילך.
"בוא נבחר רגע שבו כולנו נצעד קדימה
"כדי שלא נעלה באש או משהו כזה".
אבל אני מתקשה לעמוד במקום בטבעיות.
- מדיסון סקוור גארדן, ניו יורק סיטי -
תודה רבה.
- בואי נברח -
עוד פעם, קדימה!
- שלום יפהפייה -
כתבתי חלק מהשירים מתוך מחשבה שאני יודע מהי אהבה או מה המשמעות שלה
ואפילו ייתכן שלפעמים דמיינתי גרסה כלשהי של אהבה בראשי.
אבל עכשיו אני נמצא במקום שבו
אני יודע איך היא נראית, אני מכיר את ההרגשה.
- אתם יכולים בבקשה לנגן את "אם לא תהיי שלי"? -
שלום. שלום לך, אלנה.
הפעם הראשונה שהצלחתי להתקרב אליהן עד כדי כך בזמן הופעה...
אני לעולם לא אשכח אותה,
את הפנים של ולנטינה ואלנה.
כי אני חושב שוולנטינה הייתה קצת יותר, כלומר, זה היה...
קצת יותר מדי בשבילה.
אבל במיוחד אלנה, היא חשבה לעצמה, "זה אבא שלי".
זה מעורר בי תחושת גאווה גדולה כשדניאל רואה את הילדות צופות בי.
אנחנו גרמנו לזה. אנחנו יצרנו אותן.
עכשיו הן חלק מהמעגל.
- אם לא תהיי שלי -
היי, ג'ו, היא מחזיקה שלט שאומר,
"אני יכולה לשיר איתך את 'חייב למצוא אותך'?"
את זוכרת את הבית השני?
טוב. את מוכנה?
בבקשה.
שירו איתנו!
אתם נשמעים מצוין.
אני חושב שיהיה נכון לעשות משהו מיוחד עבור שיקגו.
- תסמסו לנו 880-0945 (323) -
כעת מופיע מספר על המסך, טוב?
אני רוצה שכולכם תסמסו למספר הזה ברגע זה.
היה מגניב בשיקגו כי ירדנו מהבמה...
- 22:00, יונייטד סנטר, שיקגו -
והיינו אחרי כמה הופעות בשלב הזה,
והרגשנו שנכנסנו לקצב טוב.
אני חושב שזה היה ג'ו. הוא אמר, "אנחנו צריכים לקבוע הופעה במועדון".
ג'ו, מלחיץ אותך לחזור לנגן עם ג'ון וגרג?
- ג'ון טיילור, הגיטריסט המקורי גרג גרובווסקי, הבסיסט המקורי -
עם מוזיקאים פחות טובים. זה מלחיץ אותך?
אני יותר לחוץ מהאפשרות שלא אזכור מילים לשירים שלא ניגנתי כבר זמן רב.
באופן אירוני, המקום היחיד שמצאנו היה...
- 22:30, קוברה לאונג', שיקגו -
המועדון שהופענו בו בטור שעשינו 12 שנה קודם לכן.
- משטרה -
ניגנו את רוב השירים שביצענו כשהופענו כאן לפני המון זמן.
האווירה במקום הייתה מדהימה ומיוזעת
והיא החזירה אותי למועדוני הרוק המעופשים שנהגנו להופיע בהם.
הרגליים שלי. -קדימה, גבר.
הגענו. -עשינו זאת.
יש בירה?
ככה זה נשמע, כן.
אתה תצטרך לתת בראש בכולם. -אנחנו לומדים שירים.
כן. -דו דיאז, פה דיאז.
לה... לה במול.
אלה האקורדים היחידים בשיר, נכון? זו הפעם הראשונה שאנגן אותו אי פעם.
אני ניגנתי אותו, עשיתי לו גרסת כיסוי.
אני באמת מרגיש כאילו אני חולם עכשיו.
יכול להיות שזו שנת 2006. לא יודע.
שנרים כוסית?
היי. לחיי האיחוד של הלהקה. -נכון מאוד.
"הפרק שבו הלהקה התאחדה".
קרוב לוודאי שזה מרושל ומאוד מיוזע, אבל זה עצם העניין.
לכן אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים, כי אנחנו כל כך אוהבים את זה.
אנחנו לא זקוקים להפקה המפוארת.
אנחנו יכולים להפשיט אותה לגמרי ולומר זה לזה, "בואו פשוט ננגן".
אנחנו פשוט שלושה אחים שאוהבים לנגן ביחד.
אז יש משהו מאוד מגניב במעבר מהופעה באולם שמכיל...
שישה עשר-שבעה עשר אלף איש...
למועדון שמכיל רק 200 איש.
הופענו במועדון הזה בתשעה בפברואר, שנת 2006.
חברי הלהקה המקוריים של האחים ג'ונאס נמצאים איתנו על הבמה.
כפי שאתם רואים, גרג גרובווסקי...
ג'ון טיילור.
לא ניגנו איתם את השירים הללו כבר שבע או שמונה שנים.
אז אנא תגלו מעט חמלה.
אתם מוכנים?
- נהיה טובים -
אני הייתי הגיטריסט המקורי והמנהל המוזיקלי משנת 2005
עד שהם התפרקו, התרסקו ונפרדו.
זה הרחיק לכת כי הם לא סיפרו לאף אחד.
אז עלינו על טיסה לפילדלפיה,
וכשנחתנו בפילדלפיה והלכנו לאזור קבלת המטען
כדי לאסוף את המזוודות שלנו ולהתכונן להופעה ביום למחרת...
קיבלתי שיחת טלפון שבה נאמר לי, "הטור מבוטל. הלהקה מתפרקת".
בדיוק.
זה היה עצוב. עבדתי בחנות במרכז אל-איי באותו זמן.
אני זוכר שפעם אחת טאטאתי את המקום
וברקע התנגן השיר "אמונה תפלה" של סטיבי וונדר,
ואני ממשיך לטאטא, ואני זוכר שחשבתי,
״ניגנתי את השיר הזה בטקס פרסי הגראמי יחד איתו ועם האחים ג'ונאס״.
וזה היה רגע עצוב למדי.
מי זוכר את החלק של הדיבור?
אני לא רוצה לפגוע בך.
אני רוצה לנשק אותך!
קווין!
מה שלומכם?
אני חייב לומר את האמת, זו הרגשה ממש טובה לחזור לבלות איתכם כאן.
- רק ידידים -
- מדף -
אנחנו אוהבים אתכם. תודה רבה שהגעתם לכאן הערב.
תודה לכולם!
בהתחלה ניגנו במחסן שלנו
ובהמשך הופענו במועדונים מול פחות ממחצית מהקהל בחדר הזה.
כל כך חשוב שנזכיר לעצמנו מאיפה באנו.
האמת היא שחזרנו לרכב
ושאלנו זה את זה, "עוד מישהו רוצה להישאר כאן?"
רצינו לחזור לחדר ההלבשה המעופש.
אנחנו לא אומרים לעצמנו, "זה כל כך זר לנו". זה מי שאנחנו באמת.
זה המקום שהופענו בו... אתה בטח תדע.
זה המקום שהופענו בו בסופר...
במקום שנקרא "המזרח התיכון". -לא, בסופרבול סאנדיי.
ואף אחד לא בא להופעה.
זה אפילו לא היה בר, הופענו בתוך קרוון.
זה היה בקולומבוס, אוהיו. -קולומבוס, אוהיו. זה היה שם.
סופרבול סאנדיי. השנה שבה הפיטסבורג סטילרס זכו.
זה היה במיזורי. -זה היה במיזורי.
זה לא היה שם? אני טועה? -זה היה בקולומבוס, אוהיו.
היו שני בחורים בקצה הבר שניסו לצפות בסופרבול
וצעקו לנו, "תשתקו כבר!" בין השירים.
המקום היחיד שמצאנו לחזרות היה מסעדת עופות.
ההופעה שלנו בג'ונס ביץ', כשניגנו בכלים של "דה קליק פייב",
הייתה ההופעה הגרועה ביותר שאי פעם ניגנתי בה.
שכחתי את הגיטרה שלי בחדר האמנים. -זו הייתה חוויה נוראית.
ראינו 14 הופעות שלהם בסך הכול.
ארבע עשרה פעמים, כן.
זו תמונה של קרלי וניק מהפעם שהיא ראתה אותם בניו יורק.
הנה תמונה שלי עם הישבן החמוד שלו.
אנחנו צריכות למצוא עוד תמונות.
הנה תמונה שלי עם פול ג'ונאס.
אני אוהבת את גרבו.
וזה השלט שהכנו לקווין כשהוא התארס.
- מזל טוב, קווין! -
זה השלט שהכנו לג'ו.
זו אימא שלי עם תמונה של ניק ג'ונאס.
- האושר מתחיל -
הרגשתי נוסטלגי לאחרונה ונזכרתי בכל השירים.
זה היה מאוד מהנה בשבילי.
נהניתי מאוד. -כן, היה כיף מאוד.
אפילו סתם להזיע. כלומר, ממש להזיע במהלך ההופעה.
בהופעות הגדולות, קשה להבחין מול מה אנחנו מופיעים.
אבל כשאנחנו מופיעים במקום כזה,
אני זוכר את כל הפרצופים בקהל.
לא נהניתי ככה מזה שבע שנים.
אני חושב שבתוך כל אמן מבצע...
יש משהו עמוק...
או איך שתרצו לקרוא לזה, תחושת בטן מסוימת
שאומרת לו שניתן לעשות הכל בעזרת התמיכה הזו.
כלומר, אפשר אפילו לעוף.
בכל הופעה, אנחנו רוצים לדבר על זה, להיות בסביבת חברים, לחגוג.
התחושה עוברת דרך הרגליים, זה העניין.
אנשים אומרים, "זה סתם רועש. שומעים רק צעקות."
לא, האנרגיה עוברת דרך הרגליים.
התשוקה הזו, האנרגיה המחשמלת
מניעה אותנו באופן בל יתואר.
השיעור הכי חשוב שלמדתי בשלב מוקדם הוא לא להתלהב יתר על המידה,
כי אז אני לא אשיר טוב.
אך כיום, אני רותם את האנרגיה שלי ומשתמש בה ככוח הנעה.
אם מצליחים בזה, אפשר לחיות חיים בלתי נשכחים כאמן מבצע.
- קנאי -
- קיבלתי קידום ביום שני -
- אז חוגגת בשלוש הופעות של האחים ג'ונאס -
- ניק הוא הכפיל של אחי. #ירד-לי-מהקראש-שלי -
וואו, זה היה מרשים. זה היה תו גבוה מאוד.
השיר שאני הכי אוהב לבצע...
באופן אנוכי, אני הכי אוהב לבצע את "ללא היסוס". אבל...
שאלתי אתכם, האם הגעתם לחגוג הערב?
אני מאזן את זה עם השיר שנחשב להמנון מסיבות.
בואו נעלה הילוך. קדימה!
"קייק ביי דה אושן" מאוד משלהב את הקהל.
- קייק ביי דה אושן -
עכשיו תורכם לשיר אותו לנו.
שירו!
שירו חזק!
חזק יותר!
בוא נלך על זה.
אחת, שתיים...
תקופת ההתבגרות שלי הייתה מטורפת כי עזבתי את הלימודים בתיכון
כדי להקים להקה עם אחיי.
אני לא הולך ללמוד בקולג׳.
אני מנגן בלהקה, אני משקיע בזה, ואז אנחנו מתחילים לנסוק כלפי מעלה.
האחים ג'ונאס הפכו למה שהם הפכו
והחיים שלי היו טירוף מוחלט במשך עשור, עד שהייתי בן 26.
זה הקטע המטורף.
עשיתי את זה במשך 12 שנה עם אחיי.
זה כל מה שהכרתי.
ואז זה נגמר בשיחה אחת.
לא ידעתי מי אני יותר.
במהלך השנים, ניסיתי לעשות כל מיני דברים.
נכנסתי לעסקי האפליקציות, נכנסתי לתחום הנדל"ן.
אז ריכזתי את כל האנרגיות שלי במרחב הזה של העבודה.
אבל האמת היא שביליתי המון זמן בבית עם ילדיי, עם משפחתי ועם אשתי
ומאוד נהניתי לטפל בתינוקות,
לצפות בהן גדלות ולנסות להפוך כל יום ליום מיוחד.
במהלך השנים שלא היינו ביחד,
השבר שנוצר הכה בי חזק יותר ממה שאי פעם ציפיתי.
אני העמדתי פני גיבור,
ראיתי את אחיי מצליחים ושמחתי בשבילם.
אבל לא תמיד היה קל לראות את זה.
למדתי להסתדר עם זה,
אבל ברגע שהמצב חזר לקדמותו, הרגשתי שזה נכון.
אני מרגיש שאני צריך להוכיח משהו. לא הייתי בעניינים כבר חמש שנים.
אנשים לא ראו אותי מופיע,
הם לא ראו אותי שר, הם לא ראו אותי מנגן בגיטרה.
אז כשאני עולה על הבמה, אני בעצם אומר...
"חזרתי. בואו נתחיל".
- קאמבק -
ידיים למעלה באוויר!
- כשאת מביטה לתוך עיניי -
מה שאנחנו עושים על הבמה הוא להעביר את הסיפור שלנו, את המסע שעברנו...
- צילומי וידאו, ניו יורק -
איך מצאנו שוב את המתכון לאושר.
עשינו זאת למעננו.
אני יודע שבא לכם לומר, "כן, בטח". אבל באמת עשינו זאת למעננו.
עשינו את זה בשבילנו, כאחים,
ואיכשהו זה הוביל אותנו לקשר הכי טוב שאי פעם היה לנו.
אני חושב שחלק מהמסע שכולנו עברנו היה למצוא את הילד הפנימי שבנו
ולהתחבר מחדש למי שאנחנו עמוק בפנים.
- אני מאמין -
מחיאות כפיים ללהקה המדהימה שחולקת איתנו את הבמה הערב.
עכשיו שירו איתנו ביחד.
שירו!
הנה אנחנו במקסיקו סיטי, היכן שהמעריצים משתוללים
וזה מזכיר לי מאוד את הימים הטובים.
- מקסיקו סיטי -
היו המוני אנשים בקהל.
כל הכרטיסים נמכרו מראש.
המעריצים מעולם לא הנידו עפעף.
הם כאן. הם מעולם לא חדלו להיות מעריצים.
זו באמת חוויה קסומה.
אתמול מלאו שש שנים לפירוק הלהקה.
- אצטדיון פלאסיו דה לוס דפורטס, מקסיקו סיטי -
וכל אחד היה צריך לצאת למסע משלו כדי להבין בדיוק
איך לחזור לכאן בסופו של דבר.
אבל כל הדרכים הובילו אותנו בחזרה זה לזה.
ולבסוף, בחזרה אליכם. אז תודה לכם.
אתם המעריצים הטובים ביותר בעולם.
ברוכים הבאים לטור "האושר מתחיל", מקסיקו סיטי!
לחייכם! אנחנו אוהבים אתכם!
- לאחר המופע מסעדת פאראמו, מקסיקו סיטי -
קדימה!
הקשר שלי עם אחיי השתפר, כבני משפחה.
התחלנו ליהנות מבילויים משותפים
ואנחנו לא יוצאים אליהם רק כי אנחנו צריכים לצלם קליפ
או בגלל הטור הקרב.
אנחנו באמת אוהבים לבלות זה עם זה.
עוד סביצ'ה?
אני רוצה לומר ברכה.
ברכה.
ואני גם רוצה לומר שהייתה הופעה נהדרת הערב.
אנחנו מאוד בני מזל שאנחנו זוכים לעשות את זה למחייתנו.
יש מיליוני אנשים אחרים שמייחלים להזדמנות כזו.
אנחנו עושים את זה מדי יום.
לחיים, חבר'ה. בואו נמשיך לעשות את זה.
היו 17,000 אנשים בקהל הערב
שצרחו כל כך חזק עד שהייתי צריך לצאת. האוזניים שלי ממש כאבו.
זו הייתה עבודה קשה וממושכת
והנה אנחנו בין המופע הראשון למופע השני במקסיקו.
אבל לחיים.
בואו נעשה זאת! קדימה!
קדימה!
- שנת 3000 -
- ג׳ו הואוס -
מה שלומה?
כולם ביחד!
עוד פעם אחת, שירו איתנו!
עוד אחד!
- הכל בוער -
קדימה!
שירו!
תודה!
תודה.
אנחנו אוהבים אתכם, מיאמי.
תודה רבה שעזרתם לנו לפתוח את הטור בצורה כל כך מדהימה.
בהתחלה כל עולמנו סבב סביב המשפחה.
ולמזלנו, המשפחה שלנו נמצאת כאן הערב.
אנחנו אוהבים אתכם. תודה שהגעתם.
ולכל המעריצים, המשפחה המורחבת שלנו,
אנחנו אוהבים אתכם מכל הלב.
טוב.
השיר הבא נקרא "מכור אלייך".
- מכור אלייך -
שירו חזק!
תודה!
- סוף ההופעה הראשונה, מיאמי -
אנחנו כל הזמן רואים להקות מתפרקות.
אלוהים אדירים!
וכולם ישמעו על להקת אחים שמתפרקת,
אבל אני רוצה שנשתפר כאחים משנה לשנה,
בתקווה שנעזור למשפחות מפולגות להתאחד
בעזרת הסיפור שלנו.
אלוהים.
איך הצלחנו להגיע לשלב כזה?
כשעלינו ביחד בפעם הראשונה לבמה...
מבחינה רגשית, זה היה חזק יותר ממה שחשבתי שאני מסוגל לעמוד בו.
אני חושב שההורים שלנו היו גאים בנו.
ואז אני מרגיש גאווה על כך שאני עושה זאת עבור ילדיי,
והם גאים בכך שאבא שלהם עושה זאת.
אז עדיין מדובר בדינמיקה משפחתית. זה מושרש בנו כל כך חזק.
אנשים! זה היה מדהים.
בואו נעשה את זה עוד 82 פעמים.
כן!
ובואו נצא לשתות משהו, חברים.
יש עוד מאה. -מצטער, עוד מאה פעמים!
תסמוך על ניק שהוא יתקן אותך.
קיימנו שיחות מאוד קשות בזמן צילומי הסרט התיעודי.
אמרנו דברים קשים.
ועכשיו אני פשוט מרגיש שיש לנו את היכולת ללבן עניינים,
לדבר ולפתור אותם.
זה עד כדי כך פשוט.
אבא שלנו תמיד אמר...
כל עוד הילדים שלך יקראו לו דוד ג'ו...
ויקראו לו דוד קווין...
כל השאר לא חשוב.
אני מקווה שאנחנו חשובים לאנשים.
כן?
זה חשוב יותר מהמוזיקה.
זה חשוב יותר מלהיט או שיר ברדיו או סיבוב הופעות שהכרטיסים אליו אזלו,
כי בסופו של דבר...
הדבר הכי חשוב הוא שהיינו חשובים לאנשים,
שהם הרגישו מחוברים אלינו ושגרמנו להם להתגאות בנו.
איכשהו אני מרגיש ככה, בקשר אלינו,
שיש לנו מין אנרגיה כזו, ואנחנו בעצם הבחורים שלהם.
וזו תחושה טובה.
זה שלנו. אנחנו מתים על זה.
אנחנו רק רוצים לגרום להם להתגאות בנו.
- האושר ממשיך: סרט ההופעה של האחים ג'ונאס -
תרגום כתוביות: טליה קינג