Ruptura a trebuit să aibă loc ca să ne regăsim ca indivizi,
ca să ne întoarcem și să facem asta mai bine.
Eram un grup.
Nu mai știam cine suntem individual.
Până când n-am aflat, nu ne-am putut reuni ca trupă.
Când ne-am reunit, de fapt,
am redeschis răni vechi pentru a fi vindecate cum trebuie.
Nu poți să pui leucoplast pe ele.
Trebuie să vezi care este problema.
Ne-am vindecat.
Chiar am reparat o relație stricată.
Și acum ne e mai bine ca niciodată.
Suntem o familie.
Cred că rostul fiecărei zile este cel de a alege fericirea.
Continuăm să o căutăm.
Să o alegem și să simțim că e cel mai bun moment al vieții.
FERICIREA CONTINUĂ UN FILM-CONCERT CU JONAS BROTHERS
PRIMUL CONCERT AL TURNEULUI ARENA AMERICAN AIRLINES, MIAMI
FAMILIA JONAS
CIUDAD DE MÉXICO
Cel mai mult mi-a lipsit la turnee
faptul că nu eram cu prietenii mei cei mai buni.
Cu toate provocările existente.
Acum înțelegem mai bine
ce înseamnă să lucrăm împreună ca oameni maturi.
Ai emoții pentru azi?
Nu cred că am emoții. Sunt încântat.
Ultima lună, când am fost liberi după lansarea albumului...
Faptul că am luat o pauză și ne-am separat puțin e bine.
CASA LUI JOE PRE-TURNEU
Am revenit inspirați, entuziasmați și pregătiți.
Și nu vrem să ne omorâm reciproc.
- Crezi că va veni cineva? - Da.
Bun, mergem la mașină?
PRIMA VIZIONARE A SCENEI LIVE DE LA AMFITEATRUL NASSAU
Scena e superbă!
E uimitoare!
Eric, aprinzi reflectoarele Mozart? Puțină strălucire.
E grozavă.
DIRECTOR TURNEU
Asta e preferata mea.
Aș vrea să cânte toată lumea aici.
Am vrut să facem un fel de Stea a Morții.
Plină de curbe.
Plină de bucle. Plină de rampe.
Trebuie să avem și un moment în stil „Vegas”...
E exact ca...
Îmi place să merg în public când sunt pe scenă.
De obicei sar. Vreau să mă implic. Vreau să fiu cu oamenii.
Construim scena ca să oferim tot ce iubim.
Asta e suprafața magică. Coboară.
Treptele coboară și se ridică.
Putem să încercăm o dată? Vreau s-o fac.
Pentru mine e un element puternic, dar e și puțin...
e o șmecherie de-a trupelor de băieți propriu-zise.
Poate să vadă doar cu un ochi. Și cu el vede doar 50%.
- Dar e un pirotehnist bun. - E bine de știut.
Cântăm „Rollercoaster”, „SOS”, „Cool”, „Only Human”, „Strangers” „Way We Roll”.
Mai includeți o melodie nouă.
„Every Single Time” sau ceva. Sau...
„Still In Love With Me”.
„Still In Love With You”.
Apoi treceți la „Jealous” și la „Cake By The Ocean”.
Când privești din perspectiva asta, vezi întreaga amploare.
E copleșitor.
E minunat.
Vreau să ajung aici. Să ajung unde cântăm.
Ești unde cântăm.
Am fost rătăcit multă vreme, nu-mi cunoșteam identitatea.
Dar acum, sunt din nou aici.
Îmi spun să inspir adânc, să mă relaxez și să mă bucur.
E un sfat bun.
Nu fac mai nimic.
Asta e chestia când mă pregătesc pentru concert...
Așa mă pregătesc eu, stau cât mai nemișcat
și mă concentrez să-mi valorific toată energia.
Ce drăguț!
- Știi ce-am urmărit azi? - Ce-ați urmărit?
Am urmărit hituri bollywoodiene.
Nu mă mir.
- A fost grozav. - Muzica aia îl bagă în priză.
Îl electrizează.
N-am făcut eu asta. Așa mi s-a cerut.
Îmi limpezesc mintea.
De fapt, încerc să uit orice m-ar trage înapoi.
Încerc să...
intru într-o stare meditativă.
Nu, e un suport diferit în spate
care lasă televizorul să coboare fără să rupem nimic de pe perete.
Alena, vino încoace, nu pleca!
Fac multe lucruri.
Un ritual înainte de concert.
Fac 20 de flotări.
Îmi întind brațele așa.
Și țip.
De obicei, fac un sprint înainte și înapoi.
Mă plesnește cineva peste față.
La ultimele concerte m-a plesnit Kevin sau Nick.
Amândoi sunt timizi. Am nevoie de o palmă bună.
- Să mergem! - Cine vrea?
- Exuberanță! - Așa!
Doamne, îți mulțumesc că suntem toți sănătoși.
Mă rog să fim în siguranță pe scenă.
Vocile să fie puternice și să cântăm bine la instrumente.
Să ne simțim bine. Amin!
- Amin! - Amin!
În regulă. Această fericire începe...
Acum!
Unu, doi, trei!
E grozav să știi că melodiile astea
au fost preferatele cuiva din momente fericite ale vieții.
Mi se părea ciudat să spun asta, dar am vorbit cu mulți fani
care mi-au zis: „E melodia primului meu sărut”,
„melodia de la absolvire”, „melodia de la aniversare”, chestii de zi cu zi.
Când vorbeam despre concert, primul lucru pe care l-am spus a fost:
„Credeți că oamenilor le va păsa?”
Vă iubim!
Admiratorii.
Ei nu ar trebui ignorați în tot acest proces.
Au fost suficient de vocali online și în alte medii
ca să știm că există dorință pentru așa ceva.
Preferatul meu e Nick.
Preferatul meu e Joe.
Al meu e Kevin. Te-am văzut la concert.
Știți ce a fost mișto aseară?
Că am plecat, după repetiție
și după toate cele, la ora 1:00, și am văzut fani acolo.
Da.
Niciunul nu era acolo doar să facă poze.
Nimeni nu ne-a cerut să facem poze. Doar am discutat.
Ne ziceau să ne odihnim, că ne așteaptă o zi lungă.
- Fanii au fost diferiți. - Ne sprijină.
Sunt alături de noi. Orice-am face...
Iar mă emoționez. E o nebunie.
- Nick. - Joe.
Și eu.
- Joe. - Nick.
Știi că e Nick. E Nick!
- E Nick. - Toți sunt sexy.
- Nick. - Mie-mi place Joe.
- Kevin. - Joe.
Îmi cer scuze că l-am urmărit până la un restaurant
în Lima, Peru.
Erai cu Sophie și am venit după tine la baie.
- Nu poți alege. - Kevin!
- Joe. - Kevin.
Kevin. Kevin pe viață!
- Nick. - Nick.
Nick también. Pero Kevin.
- Joe. - Nick.
Preferatul? Kevin.
Kevin, nu? Kevin.
Îmi place fratele Jonas mai tânăr, deci Frankie.
Cine e preferatul tău?
Eu.
Da. Adevărul iese la iveală.
- Joe. Regele nordului. Te iubesc! - Nick.
Nick!
Am zis că, dacă facem asta,
sigur vor fi oameni cărora le va păsa.
Admiratori.
- Să mergem... - Să salutăm?
- Ce faceți? - Cine e încântat?
- Ați reușit. - Da.
Salutare! Ce faceți?
Nicole? Mă bucur să te cunosc.
Fanii care erau acolo s-au emoționat
când am cântat în parcare,
în față la Dick's Sporting Goods, aici, în New York.
Preferatul meu? Clar, Joe.
Dar, uneori, și Kevin.
CE E DRAGOSTEA
CE E UMAN
Ce n-a mers?
Nu mai înțelegeam cine suntem
și nu eram prieteni.
Dacă e să fim o trupă, trebuie să contribuim toți la procesul creativ.
Sau nu, și avem regula că nu e cu supărare.
Nu ne tratam egal.
Nick e șeful trupei.
Când se întâmplă asta, nu-mi pasă.
Trebuie să există o structură și doar eu pot s-o asigur.
Trebuie să existe.
I-am întrebat pe Joe și Nick de ce m-au lăsat pe-afară la un concert.
De fapt, la multe.
Kevin are capacitatea incredibilă de a ne uni.
El unește punctele dintre noi.
E greu să reproșezi cuiva asta,
când ani de zile am ascuns mizeria sub preș.
Trebuie să existe și un element de relaxare,
de libertate și de emoție, iar acela e Joe.
Uneori, am aflat lucruri ultimul.
Am început să punem trupa mai presus de relația dintre frați.
Pe Joe l-au deranjat multe.
Eu nu controlam procesul, Kevin era de față.
La început, eram trei puști din New Jersey
cărora le plăcea să cânte împreună.
Apoi, ne-am plictisit, ne-am enervat, ne-am blazat.
Au fost momente când Kevin simțea că nu poate fi el însuși,
iar noi nu eram mândri de el și familie, pentru că ne concentram pe trupă.
Ceea ce e adevărat.
Nu înțeleseserăm că toate astea pot coexista
și că ne pot face viața mai ușoară.
Pentru prima dată de când eram mici,
acum gândim la fel când vine vorba de relațiile noastre.
Toți suntem căsătoriți, ne asemănăm în privința asta.
Fiecare avem un rol.
Fără toate piesele nu merge la fel de bine.
Mi se pare poetic faptul că Nick a închis telefonul,
dar tot el e cel care a sunat.
El a spus:
„Băieți, mi-e dor de voi. Vreau să ne reunim.”
Credeam că am terminat cu Jonas Brothers.
Dar... se pare că nu e așa.
Cântați!
Piesa „Lovebug” mă face melancolic.
A fost un moment nebunesc în viața noastră și...
deși se întâmplau multe lucruri bune, nu aveam maturitatea emoțională
să procesez momentele foarte dificile.
Am cântat acea piesă în locul ăsta pentru prima dată
pentru tata și frații mei.
Eram într-un duș...
NYCB LIVE
...pentru că acustica e bună la duș.
Dar, stând în camera asta, mă gândesc cât a trecut.
Aveam 14 ani când l-am scris.
Îmi place că melodia nu e prea serioasă și consideram...
că dragostea e ca un obiect.
Sau un lucru.
Pe vremea aceea, la 14 ani, avea mai mult sens pentru mine
decât să mă gândesc mai profund.
Când încep să cânt piesa, mă gândesc
cât de grozav ar fi să cânt live,
să încep așa
și oamenii s-o recunoască și să se simtă conectați.
O cânt în altă gamă.
Continui.
A început foarte simplu.
Astea-s piesele care au mare priză la public.
ARENA ROGERS
Am ajuns devreme aici, dar sunt multe concerte
unde am ajuns târziu, ne-am grăbit și m-a cuprins anxietatea.
MANAGER
- Azi suntem... - E liniște azi.
E o liniște stranie.
Vrei să trișăm și să scurtăm puțin
pentru că ai chitara?
Te deranjează când cânți?
Ce efect ai asupra fetelor ălora...
- Și băieților. - Da.
Ăsta e efectul lui Bette Midler asupra mea.
Moda joacă un rol important în viețile noastre.
Da.
Unii suntem mai pricepuți ca alții.
Evident.
- Vrei niște teniși cu asta? - Da.
- Bine. - Și nu vreau cămașă.
- Doamne, da! Dă-le viață! - Glumeam.
Haina asta e numai bună.
Jonas!
Seara, înainte să mă culc și sunt departe de familie,
singurul lucru la care mă gândesc...
sunt momentele în care ei fac parte din lumea asta.
Nu-mi cunoșteam identitatea.
Dar ei mi-au dat o forță incredibilă,
dragoste și un țel,
încât nu mai conta ce avea să se întâmple cu Jonas Brothers,
pentru că oricum ar fi fost grozav.
Dar nu conta decât dacă ei îmi erau alături.
N-am crezut că voi mai trăi așa ceva.
Asta îmi demonstrează că visele pot deveni realitate.
Mulțumesc că ați așteptat!
Vă iubim.
CIUDAD DE MÉXICO
Mă bucur să vă văd.
Acest concert nu ar fi existat
dacă nu ne-am fi apropiat.
„Hesitate” e o piesă scrisă de mine.
Un fel de jurăminte înainte de jurăminte.
Promisiunea mea pentru Sophie.
Văd la public când...
cânt piesele altora.
Văd cupluri îmbrățișate.
Văd că îi impresionează melodia.
Pe mine mă transpune într-un univers diferit.
Văd cum o conduc spre altar când închid ochii.
Când cânt „Hesitate”, țin ochii închiși jumătate de piesă,
fiindcă îi cânt ei.
Trebuie să-mi găsesc apartenența.
TURNEUL HAPPINESS BEGINS
29 - 30 AUGUST
Piesa preferată?
Știu eu!
Dacă fac un turneu, trebuie să fie bine și pentru mine.
De pildă, n-am să lipsesc în prima zi de școală.
Îmi voi duce fiica la școală în prima zi.
Asta o să fac.
A venit mami!
Știi de ce e important locul ăsta pentru tati?
Acolo am vândut aproape toate biletele la un concert.
În acest loc, acum 11 ani.
Acum zece ani.
E o dinamică diferită, dar e mișto.
Și asta mi se pare tare.
Fiecare recunoaște individualitatea celorlalți.
STUDIOUL JUNGLE CITY
M-am inspirat din multe pentru album.
În principal, din bucuria de a reveni în studio și de a crea ceva
care e o combinație între ce a reușit Joe la DNCE
și dezvoltarea lui ca artist în timp,
cu creațiile mele solo,
o combinație a tuturor acestor elemente.
Da.
E surprinzător de provocator.
- A mers? - Cred.
Da, a mers. O cizelez puțin.
Vom pune cap la cap ce am strâns. Dar sună bine.
E tare când urcă.
Ne-a ieșit. O să fie mișto.
Mai sunt artiști care repetă două zile,
apoi cântă în ziua concertului la MSG?
Nu. E o chestie tare.
Nu cred că fac mulți asta.
O să fii în formă.
Mai cânt puțin, apoi cânt și diseară.
- Da, exact. - Exact.
Sunt dependent de scenă. O ador.
Singurul motiv pentru care aș alerga vreodată pe bandă
e ca să pot să cânt și să mă mișc în același timp.
Nu vreau să stau nemișcat pe scenă.
Ieri, la repetiții, Nick zice:
„Mâine o să lucrăm la locul fiecăruia pe scenă.”
Știam ce înseamnă asta.
Să alegem un moment să ne deplasăm toți înainte,
ca să nu luăm foc sau ceva.
Dar eu nu pot să stau nemișcat de la sine.
Mulțumesc mult!
Încă o dată, haideți!
La unele melodii am crezut că înțeleg sensul dragostei,
chiar în situațiile în care doar mi-am imaginat o anumită versiune.
Acum am ajuns în poziția
să știu exact cum arată și ce înseamnă...
POȚI SĂ CÂNȚI „IF I CAN'T HAVE YOU”?
Bună, Alena!
Când m-am apropiat atât de mult de ei pentru prima dată,
a fost de neuitat.
Să le fi văzut fețele Alenei și Valentinei! Valentina a fost mai...
A fost ceva mai copleșită.
Dar Alena a spus: „Ăla e tata.”
Danielle e mândră când îi vede pe copii că mă urmăresc.
Noi i-am făcut. Sunt ai noștri.
Fac parte din acest cerc.
Joe, are o pancartă pe care scrie:
„Pot să cânt cu tine «Gotta Find You»?”
Știi a doua strofă?
Bine. Ești gata?
Începem.
Haideți!
Sunt voci grozave aici.
Mi se pare corect să facem ceva frumos pentru Chicago.
TRIMITEȚI SMS LA (323) 880-0945
Veți vedea un număr pe ecran, da?
Vreau să trimiteți un mesaj acum.
La Chicago, am coborât de pe scenă...
ORA 22:00
...avuseserăm mai multe concerte,
și am simțit că suntem pe val.
Cred că Joe a spus: „Ar trebui să cântăm într-un club aici.”
Ai emoții că vei cânta cu John și Greg?
CHITARISTUL ORIGINAL BASISTUL ORIGINAL
Ai emoții cu un cântăreț mai slab...
Mi-e mai teamă că nu-mi amintesc versurile de la piesele vechi.
Ironia e că singurul loc unde am găsit liber...
ORA 22:30
...a fost cel unde cântaserăm cu 12 ani în urmă.
POLIȚIE
Majoritatea pieselor le-am cântat în același loc, acum mult timp.
Energia din acel loc a fost extraordinară
și m-a readus în văgăunile rock-and-roll unde cântam pe vremuri.
- Picioarele mele! - Zău așa!
- Am reușit. - Da.
Avem bere?
Da, avem.
- Trebuie să le bei pe toate. - Învățăm cântece.
- Da. - Do diez, Mi diez.
La bemol
Asta e singura bucată din piesă, nu? Prima dată când o cânt.
Am cântat-o.
Simt că visez acum.
Parcă suntem în 2006, chiar nu știu.
Facem asta?
- Pentru reunirea trupei! - Exact.
„Cea de când s-a reunit trupa.”
E o văgăună care miroase a transpirație, dar așa sunt cluburile.
De asta facem ce facem, fiindcă ne place mult.
N-avem nevoie de atâta producție.
Putem să renunțăm la tot și să cântăm pur și simplu.
Și rămân doar trei frați care se iubesc și cântă împreună.
E mișto când treci de la o sală...
de 16.000, 17.000 de oameni...
la o sală de 200 de oameni.
Am cântat aici pe 9 februarie 2006.
Pe scenă e trupa Jonas Brothers în formula originală.
După cum vedeți, Greg Garbowsky...
John Taylor.
N-am cântat piesele astea cu ei de șapte, opt ani.
Fiți înțelegători!
Sunteți pregătiți?
Am fost primul chitarist și directorul muzical din 2005
până s-au despărțit și s-a ales praful.
N-au spus nimănui.
Ne-am suit în avion și am mers în Philadelphia.
Când am aterizat și ne-am dus
să luăm bagajele ca să mergem la concertul de a doua zi,
am primit un telefon: „Turneul s-a anulat. S-au despărțit.”
Asta e.
A fost trist. Lucram la un magazin în LA.
Într-o zi, măturam
și ei cântau „Superstition” a lui Stevie Wonder,
eu tot măturam și mi-am amintit
că am cântat acea melodie cu el și cu Jonas Brothers.
A fost un moment trist.
Cine-și amintește cuvintele?
Nu vreau să-ți fac rău.
Vreau să te sărut.
Kevin!
Salutare!
Sincer să fiu, mă bucur mult că suntem din nou împreună.
Vă iubim. Mulțumim că ați venit!
Vă mulțumim tuturor!
Am început să cântăm în garaj
și apoi în locuri în care nu erau nici jumătate din câți sunt aici.
E important să-ți amintești de unde ai plecat.
Ne-am întors la mașină
și-am zis: „Vreți să mai stăm?”
Ar trebui să ne întoarcem în cabina aia oribilă.
Nu se pune problema că nu știm cum e. Ăștia suntem noi.
Care e locul unde am cântat... Tu știi.
Locul unde am cântat de Super...
- Orientul Mijlociu. - Nu, de Super Bowl.
N-a venit nimeni la concert.
Ăla nu era bar. Era rulotă.
- Aia a fost în Columbus, Ohio. - Columbus, da.
Duminica de Super Bowl. Au câștigat Steelers.
- Aia a fost în Missouri. - A fost Missouri.
- Greșesc? - A fost Columbus, Ohio.
Mai erau doi tipi care voiau să se uite la Super Bowl
și ziceau printre melodii: „Tăceți dracu' odată!”
Singurul loc unde puteam repeta era un restaurant.
Concertul de la Jones Beach, cu echipamentul The Click Five,
a fost cel mai prost din viața mea.
- Am uitat chitara în cabina artiștilor. - A fost groaznic.
I-am văzut de 14 ori.
De 14 ori, da.
Carly cu Nick, când i-a văzut în New York.
Aici sunt eu cu fundulețul lui drăguț.
Ne mai trebuie poze.
Aici sunt eu cu Paul Jonas.
Îl ador pe Garbo.
Asta e o pancartă de când s-a logodit Kevin.
Iată o pancartă pentru Joe.
Aici e mama cu o poză cu Nick Jonas.
În ultima vreme am fost nostalgic și mi-am amintit melodiile.
A fost distractiv.
- M-am simțit bine. - Da, și eu.
Și pentru simplul fapt că am transpirat într-un concert.
În concertele mari e greu să diferențiezi ce cânți.
Când cântăm în astfel de locuri, îmi amintesc fețele tuturor din sală.
Nu m-am mai simțit așa de bine de șapte ani.
Cred că pentru fiecare artist
există ceva profund,
un sentiment intrinsec
care-ți spune că poți face orice dacă ești susținut.
Chiar și să zbori.
Vrei să vorbești cu prietenii la fiecare concert, să sărbătorești.
Senzația îți vine din picioare.
Oamenii spun: „E tare. Se aud doar țipete.”
Nu, simți energia în picioare.
Pasiunea și energia electrizantă
te stimulează într-un mod de nedescris.
Cea mai importantă lecție a fost să nu mă extaziez prea tare,
pentru că nu voi cânta bine.
Dar acum știu să exploatez asta și mă ajută.
Dacă reușești, poți să ai o viață de artist incredibilă.
AM FOST PROMOVATĂ LUNI
SĂRBĂTORESC CU TREI CONCERTE
NICK E LEIT FRATE-MEU
Mamă, a fost impresionant! A fost o notă acută.
Melodia mea preferată...
Dacă aș fi egoist, aș fi zis „Hesitate”. Dar...
Ați venit să petreceți în seara asta?
Contrabalansez cu o melodie de petrecere.
Mai cu viață! Haideți!
„Cake By The Ocean” îi animă pe oameni.
Acum e rândul vostru să cântați.
Cântați!
Cântați tare!
Mai tare!
Să cântăm!
Unu, doi...
Am avut o copilărie tumultoasă, fiindcă am abandonat liceul
ca să fiu într-o trupă cu frații mei.
Nu merg la facultate.
Sunt într-o trupă, fac ce-mi place și suntem pe val.
Trupa Jonas Brothers a devenit ceea ce a devenit,
iar viața mea a fost așa tumultoasă zece ani, până la 26 de ani.
Asta e nebunia.
Am făcut asta 12 ani cu frații mei.
E tot ce știam.
Și totul se termină într-o singură conversație.
Nu mai știi cine ești.
De-a lungul anilor am încercat de toate.
M-am apucat de afaceri cu aplicații, apoi, cu imobiliare.
Mi-am concentrat energia în acea direcție.
Dar am petrecut mult timp acasă cu soția, copiii și familia,
m-am bucurat de bebeluși
și mă bucur să-i văd crescând și să le ofer ceva special.
În anii în care am fost despărțiți,
ruptura m-a afectat mai mult decât credeam.
M-am prefăcut curajos.
I-am văzut pe băieți având succes și m-am bucurat.
Dar n-a fost întotdeauna ușor să văd asta.
Cu timpul te obișnuiești,
dar, când ne-am reunit, am simțit că asta e menirea mea.
Am simțit că trebuie să demonstrez ceva. Am stat pe bară cinci ani.
Oamenii nu m-au văzut pe scenă,
nu m-au văzut cântând, nu m-au văzut cu chitara.
Când urc pe scenă, mă simt pregătit.
„M-am întors. Să-i dăm bătaie!”
Mâinile sus!
Pe scenă ne spunem povestea, călătoria.
FILMARE VIDEO ÎN NEW YORK
Cum ne-am recăpătat fericirea.
Am făcut-o pentru noi.
Știu că lumea nu crede, dar așa este.
Am făcut-o pentru noi, ca frați,
și ne-am dezvoltat cea mai bună relație pe care am avut-o vreodată.
Parte din călătoria noastră a fost să căutăm copilului din noi,
să ne regăsim.
Aplaudați această trupă incredibilă de pe scenă!
Cântați cu noi!
Cântați!
Suntem în Ciudad de México și fanii sunt atât de dezlănțuiți,
încât îmi amintesc de vremurile de demult.
CIUDAD DE MÉXICO
Publicul a fost numeros.
S-au vândut toate biletele.
Fanii nici n-au stat pe gânduri.
Sunt aici. Nu ne-au părăsit nicio clipă.
Este o experiență magică.
Trupa noastră s-a destrămat acum șase ani.
PALATUL SPORTURILOR
Ne-am continuat singuri călătoria ca să aflăm
cum să ajungem din nou împreună.
Toate drumurile au dus spre reuniune.
Și, până la urmă, înapoi la voi. Vă mulțumim!
Sunteți cei mai tari fani din lume.
Bun venit la turneul Happiness Begins, Ciudad de México!
Pentru voi! Vă iubim.
DUPĂ CONCERT PÁRAMO, CIUDAD DE MÉXICO
Hai!
Relația cu frații mei s-a îmbunătățit.
Ne place să stăm împreună,
nu doar pentru că trebuie să filmăm un videoclip
sau să repetăm pentru turneu.
Ne plăcea să fim unii cu alții.
Mai vrei ceviche?
Vreau să spun rugăciunea.
Rugăciunea.
Am avut un concert grozav în această seară.
Suntem norocoși că ne câștigăm pâinea astfel.
Milioane de oameni și-ar dori asta.
Și noi o facem zilnic.
Noroc, băieți! Să continuăm!
Am avut 17.000 de oameni într-o sală,
care țipau așa de tare, că am plecat.
Am tras din greu
și iată-ne între cele două concerte din Mexic.
Noroc!
La treabă!
Haideți!
GAGICILE LUI JOE
Ce face?
Haideți!
Mai cântați o dată!
Încă o melodie!
Haideți!
Cântați!
Gracias!
Te iubim, Miami!
Mulțumim pentru un început de turneu minunat!
La început, am făcut asta pentru familie.
Din fericire, familia noastră e aici.
Vă iubim. Mulțumim că ați venit!
Pentru voi toți, familia noastră extinsă.
Vă iubim din suflet.
În regulă.
Aceasta se numește „Sucker”.
Haideți!
Mulțumim!
SFÂRȘITUL PRIMULUI CONCERT, MIAMI
Multe trupe se destramă.
Drăcia dracu'!
Toți vor auzi despre o trupă de frați care s-a destrămat,
dar vreau ca relația noastră să fie tot mai bună cu fiecare an
și să ajute la repararea relațiilor destrămate
prin povestea noastră.
Dumnezeule!
Cum am ajuns la nivelul ăsta?
Când am urcat prima dată pe scenă împreună...
Nu credeam că pot gestiona atât de multe emoții.
Cred că părinții au fost mândri de noi.
Acum, sunt mândru că o fac pentru copiii mei,
iar ei sunt mândri de mine.
Asta e dinamica familiei. E în adâncul nostru.
Oameni buni, a fost grozav.
S-o mai facem de încă 82 de ori.
Da!
Haideți să bem ceva!
- O sută... - Scuze, de o sută de ori!
Nick te va corecta sigur!
Am avut multe discuții contradictorii când am făcut documentarul.
Am spus lucruri dure.
Dar acum avem capacitatea de a rezolva neînțelegerile,
de a discuta despre ele.
E așa de simplu.
Tata spune mereu
că atâta timp cât copiii îi spun „unchiul Joe”...
iar lui, „unchiul Kevin”,
e tot ce contează.
Sperăm să însemnăm ceva pentru oameni.
Înțelegeți?
E mai mult decât muzică.
E mai important decât un hit, o melodie sau un turneu reușit.
Când totul se va sfârși,
trebuie să fi însemnat ceva pentru oameni,
să se simtă conectați cu noi și să-i facem mândri.
Simt că noi
emanăm un fel de energie, că se regăsesc în noi.
E plăcut.
Le datorăm asta. Iubim ce facem.
Vrem să fie mândri de noi.
UN FILM-CONCERT JONAS BROTHERS
Subtitrarea: Maria Bighiu