PROŠLE NOĆI U SOHOU
Ko ti je dizajnirao haljinu?
Eloiz Tarner.
Ko ti je dizajnirao haljinu?
Eloiz T, naravno.
E.T.
Eli Tarner.
Dobre vesti, zar ne?
Eloiz, pošta!
Stižem!
Onda, šta piše?
Idem u London. -Nisam ni sumnjala.
Idem u London!
Sigurno mogu sve da ih ponesem?
Ja sam te navukla na njih.
Ne mogu sada da ti ih uskratim.
Imaš li dovoljno prostora?
Čarape ti ne trebaju? -Čarape.
Ova je sa jednog od prvih putovanja tvoje mame i mene u London.
Bože, te prodavnice.
Razgledale smo svu tu odeću.
Liberti. Selfridžes. Ulica Karnabi.
Nismo mogli da je priuštimo, ali smo zato mogli da je kopiramo.
Ponesi. -Ne mogu.
Donesi je kad se smestim.
Večeraćemo u Kriterionu, kao na slici.
Nismo jele tamo, paprene su im cene.
Slikale smo se ispred i otišle u Vimpi.
Kada budem poznati modni dizajner, vodim te.
Dogovoreno? -Ne verujem da Vimpi još uvek postoji.
Znaš šta hoću da kažem.
Znam koliko si ovo želela. To je bio i njen san,
ali London nije onakav kakav zamišljaš.
Moraš da se čuvaš. Svejedno ću ti reći.
"Pun je rđavih ljudi. Pazi se." -Paziću se.
To su sve trule jabuke.
Ja sam oštrokondža, krvi ću im se napiti!
Samo kažem da London ume da izađe na nos.
Bio je naporan za tvoju mamu, a ona nije imala tvoj dar.
Moj dar?
Nije iskusivala stvari kao ti.
Brinem da ćeš opet biti skrhana.
Ne radim ovo samo zbog sebe, bako.
Već i zbog nje.
A možda i ne bude loše.
Možda tamo neću toliko razmišljati o njoj.
Uostalom...
Nisam dugo videla mamu.
Zvaćeš? -Znaš da hoću.
Postane li nesnosno, hoćeš li mi reći?
U gradu? -Ovde.
Ne radi to sebi, molim te.
Ne radi to meni, u redu?
Volim te.
Želim da obe budemo tamo.
Neću vas izneveriti.
Ne bi ni mogla.
Ulica Šarlot, molim vas. - Sa zadovoljstvom.
Prvi put?
Posetila sam ga jednom sa mamom kad sam bila mala.
Sada izgleda drugačije. - Brzo se menja. Ali ništa se ne sekiraj, šećeru.
Zadržao je dušu starog Londona.
Šta te dovodi ovde? -Studiram modu. -Ti si model?
Ne. Dizajniram odeću.
Odnosno, to želim. Želim da budem dizajnerka.
Mogla bi da budeš model. Imaš noge za to.
Šta je onda u ulici Šarlot? -Studentski dom.
Samo za devojke? Ako ste samo vi supermodeli tamo,
viđaćete me često, nemaš brige. Biću vaš prvi progonitelj.
Ovde ću izaći. -Ima još par ulica, šećeru.
Nemam dovoljno para. -Smislićemo nešto. Ruka ruku mije.
Sem toga, nije za mlade devojke da se same šetaju ovuda.
Moramo svakako prvo u dućan. -Kako hoćeš.
Izvinite. Mogu li vam pomoći?
Oprostite.
Da li ti treba pomoć? -Dobro sam.
Ne izgledaš dobro. -E pa, jesam.
Ti si Eloiz?
Priliči ti ime. -Eli bolje.
Ja sam Jokasta. -Pogrešno su ti napisali prezime?
Ma, jok. Odlučila sam da ga izbacim jer je originalnije da te u industriji
znaju samo po svom imenu. Kao Kajli. -Minog? -Džener.
Dobro, buđav primer, ali koliko Jokasta znaš?
Nijednu. -To ti pričam, mačko.
Ne smeta ti ako uzmem krevet do prozora?
Ako se ne pokoljemo,
mogli bismo da se zamenimo sledećeg semestra.
Odakle si? - Redrut. U Kornvalu.
Žao mi je. -Kornval, u unutrašnjosti.
Znam gde je, mačko. Samo mi je žao.
A ti? -Rodom iz Mančestera,
ali sam se došla ovde pre fakulteta.
Imala sam praksu u ateljeu na Savil rou.
Vao. Ja sam u Redrutu sama šila svoju odeću.
Vidi se da je tvojih ruku delo.
Ovo je Bušra Žarar.
Pre nego što se prodala i prešla u Lanvin, očigledno.
Pušiš? - Ne. Da li je dozvoljeno ovde?
Izvadila sam baterije iz alarma.
Mogu da izađem ako ti smeta.
Ne smeta mi. -Probala sam da vapujem.
Sa tim izgledam kao neki retard.
Skroz.
Čime ti se ćale bavi? -Ne poznajem ga.
Meni pričaš. A keva? - Umrla je.
Znala sam da ćemo imati nešto zajedničko.
Imala sam 15 godina kad je umrla.
Ti? -Sedam.
Baš si bila mlada.
Možda je i lakše u tom uzrastu.
Nije da je ovo takmičenje.
Sveža krv!
O Bože, je I' to Bušra Žarar?
Dobro zapažaš.
To je bilo pre nego što se prodala i prešla u Lanvin, očigledno.
Ovo mi je cimerka, Eloiz.
Bukvalno je sama sašila odeću koju nosi.
Ludilo. Svi mi nosimo skupe krpice,
a riba fura svoj dizajn.
Mislim da bi trebalo da je zovemo "Kuražna Eli" -A kako tebe da zovemo?
Od sutra ujutro zvaćete me isključivo Hurikanka Jokasta.
Znači, znate se od ranije? -Čitavu večnost.
Koliko ima, 15 minuta? -Tako nešto.
U klubu smo mrtvih majki. Jebeš leukemiju, je l' tako?
To je užasno. -Skroz usrano. Neću da lažem.
Ali, šta znam, mislim da podstiče moj rad.
Šta se desilo tvojoj mami?
Nije joj bilo dobro... psihički.
Ubila se.
Žao mi je.
Nije trebalo da pitamo. -Davno je to bilo.
Tako si hrabra. - Da, hrabra.
Moj praujak se isto ubio.
Sačuvaj me Bože. -Tačno znam kako je.
I ti si hrabra. -Tako hrabra.
Nisi upućena, Eli?
Moraš da obeležiš svoju teritoriju.
Vreme ja da pređemo na žestinu.
Udrimo po flaši.
Da li stvarno želimo da budemo mamurne naš prvi dan?
Ćuti, bre. Govoriš o budućnosti.
Znaš šta, ko je jebe.
Moramo da živimo sada, devojke.
Onda, kučke...
...za Soho. -Za Soho.
Hajde, Eli.
Oduševićeš se!
Idemo!
Zabavljala sam se sa Ircem dvaput.
Ono, isti lik, ali u dve različite prilike.
Gledajte i učite, momci.
Izvinite, gđice.
Kita mi je upravo umrla. Mogu li da je sahranim u vašem dupetu?
Nosi se, stoko.
Isprobaj tu foru na Eloiz. Kladim se da je sva nastrana
kad se nalije alkoholom.
Šta je? -Daj, igraj igru.
Brucoši su blagoslov i prokletstvo.
MRZITE PIJANCE?
POSTANITE BARMEN! TRAŽI SE OSOBLJE
Teška je smaračica. Dobijam te neke
nanovo rođeni Hrišćanin vibracije od nje. -Seljančica?
Riba prvog dana na faksu dođe u odeći koju je sama sašila.
Da, tu ga je preterala. -Spominje mamino samoubistvo
samo da bi izmamila pažnju. -Malo je čudna. -Mnogo, šta malo.
Tipujem na nju da će iseći vene pre Božića.
Ne govori to! -Istina je.
Hajde. Moramo da obiđemo još tri paba pre nego što se otvore klubovi.
SAN SVAKOG MUŠKARCA PLAVUŠA
Ulazi unutra.
Šta to slušaš?
Sada ništa. -Stvarno slušaš ova bapska sranja?
Koliko imaš godina? -Ti joj nešto reci.
Zar ti nisi puštao ono tehno Riverdens sranje u klubu?
Tvoja je.
Ignoriši ga.
Ja sam Džon, usput. -Eli.
Sranje. Kontam da je ovo tvoje.
Zadrži je.
Ne, ne!
Jasmin Rodžers? -Tu.
Džema Boker? -Tu.
Popi Porter? -Tu.
Eloiz Tarner. -Eli.
Izvinite. Kako je glasilo pitanje?
Da li ste prisutni?
Kako je moja čuvena dizajnerka?
Dobro. -Jesi li ih sve raspametila?
Ne znam, bako. -Znam da jesi.
Elem, još uvek mi nisi ništa rekla o tvom smeštaju.
Odlično je. Veoma moderno.
Kakva ti je cimerka? -Jokasta. -Je li fina?
Da, otkačena je. -Bajno.
Skoro previše otkačena.
To je divno. Mislila sam da će ti možda trebati više vremena
da se privikneš na tako veliku sredinu.
Nije ti stresno? -Ne, dobro je.
Jedva čekam da dođem da te vidim.
Kad se odomaćiš.
Da, kad se odomaćim.
IZDAJEM GARSONJERU SAMO ZA ŽENE
Soho 0827.
Zdravo. Videla sam vaš oglas za iznajmljivanje stana.
Da? -Iznajmila bih ga.
Znate li Gudž ulicu? -Ne, ali ću je naći.
Adresa je Gudž Plejs 8.
Zvonite na Kolins.
Stižem, dušice.
Gđa Kolins? -Da.
Ja sam Eli. Razgovarale smo telefonom.
Soba je na poslednjem spratu.
Imam nekoliko pravila. Ne primam pušače.
Ne pušim.
Nema muških posetilaca posle 20.00 č.
Nema problema.
I vešeraj se ne koristi uveče.
Brujanje se čuje do mene. -Ne perem veš.
Hoću da kažem, ne perem veš noću.
Inače ga perem. Jako sam pedantna.
Nekima je staromodna, ali tako je, kako je.
Ako ti se ne sviđa, možeš otići negde drugde.
Savršena je.
Krevet, kuhinjica, kupatilo.
Loša vest je što ćeš leti morati da prekriješ odvode
jer odozdo izbija neprijatan smrad.
Koliko dugo živite ovde?
Dosta dugo.
Radila sam ovde kao spremačica,
kada je ovaj kraj bio na lošem glasu.
Kupila sam je za bagatelu od prethodnog vlasnika.
Sada sigurno dosta vredi. -Nemam srca da je prodam.
Previše uspomena.
Kad bih mogla da živim u bilo koje vreme,
živela bih ovde u Londonu šezdesetih godina.
Sigurno je bilo kao u centru univerzuma.
Nadam se da znaš da koristiš fiksni.
Neki tvoji vršnjaci ne znaju.
Naravno. -Ne nadaj se previše.
Samo je za hitne pozive.
I nadam se da voliš luk.
Prekoputa je francuski bistro.
Uskoro će to biti jedino što ćeš moći da onjušiš.
Kada ćeš moći da se useliš?
Što pre.
Da nisi u nekoj nevolji?
Ne, samo mi treba bekstvo.
Svima nama, dušice.
Čime se baviš?
Studiram, ali imam zajam i stipendiju.
Šta studiraš? -Modu.
Zanimljivo. -Moja baka je krojačica,
a moja mama se isto bavila ovim poslom.
Sigurno ćeš moći da plaćaš kiriju?
Da, snaći ću se.
Tražim više nego prosečan stanodavac.
Kirija za dva meseca unapred i depozit za dva meseca.
Ljudi su se iskradali usred noći.
Gđo Kolins...
...ja to nikad ne bih uradila.
Mogu li uzeti vaš ogrtač, gđice?
Moj ogrtač?
Hoće li vam se pridružiti gospodin?
Ne verujem. -Gospođica je sama?
Jesam. -Dobro.
Još jednom, gospođica Sila Blek.
Zdravo, dražesni ste. Kako se zovete? -Sendi.
Hoćeš li nam se pridružiti, Sendi?
Hvala, ali došla sam na razgovor sa vlasnikom.
Ja sam vlasnik.
Čisto sumnjam.
Biću sve što hoćeš.
Šta ćete da popijete? -Nisam ovde da bih pila.
Želim da razgovaram sa vlasnikom. -Nije tu večeras.
O čemu želite da razgovarate? -Želim da budem vaša nova glavna tačka.
Gde ste ranije nastupali? -Nigde.
Ko debituje u Cafe de Paris-u?
Ja.
Mogu uzeti vaše ime ako želite,
ali razgovarajte sa Džekom u međuvremenu.
Džek? -Onamo.
Onaj pored Sile Blek.
Zastupa mnogo devojaka.
Zdravo.
Šanker mi je rekao da bi trebalo da upoznam
zgodnog momka pored Sile Blek. -Trebalo bi.
A ti si?
Sledeća Sila Blek.
Jesi li?
Ona je počela kao garderoberka.
Spremna si da se probijaš? -Naravno.
Šta ćeš da popiješ?
Zovem se Sendi, i gorim za Vesperom.
Džejmse, gorimo za dva Vespera.
Onda, čime se baviš, Sendi?
Pevanjem, naravno.
Znaš da plešeš?
Može demonstracija?
Šta misliš?
Već si zvezda.
Ali omatorićeš dok ovde izađeš na binu.
Šta kažeš da ti sredim gažu negde ove nedelje?
Možeš to da udesiš? -Još pitaš.
No, prvo, doneću ti Vesper.
Jesi li za ples? -Ne, nažalost. -Izgledaš kao da želiš.
Čekam svog prijatelja Džeka koji je otišao po piće.
Siguran sam da Džeku neće smetati. -Meni smeta.
Ne glumi da ti pažnja ne prija. -Da li ti ovaj čovek smeta?
Samo sam zamolio Sendi za ples. -Trenutno ima preča posla.
U redu je, staro momče. Nemoj je daviti celu noć.
Jedini si davitelj ovde, "staro momče". -Ne budi pizdun.
Zadrži tu svoju kurvicu.
Kako si nazvao damu?
Ona je drolja, druže. Pogledaj je.
Idemo.
Najmanje što mogu je da te odvezem kući.
A najviše? -E sad...
Znaš ulicu Gudž? -Veoma dobro.
Ja sam u Gudž Plejsu, broj 8.
Stajati ovde pod svim ovim svetlima
najbliže je što je većina ljudi prišla bini.
Njihovim snovima.
Ne ja. -Ne ti.
Vidim da to silno želiš. -Više od svega.
Ovo je uvod u ono što te čeka.
Videćemo se ponovo?
Nadam se. -Sutra, 20.00 č?
Znaš gde da me nađeš.
Autoportret, zar ne?
Autoportret? -A, ne.
Jedna moja poznanica.
Vrh izgleda.
Voliš retro fazon? -Aha.
Ima nešto u tim '60-im što me nadahnjuje.
Moram to da vidim.
Ope, ovo je skroz retro.
Šljiva.
Šta li si to radila prošle noći u Sohou?
Izašla sa nekim likom? Ili devojkom.
Ne osuđujem. Živi život punim plućima.
Stavi arniku na to, mačko.
Sviđa mi se ono što si danas nacrtala.
Dizajn. -Hvala.
IZVINI
Nisi morao. -To je najmanje što mogu da uradim.
Šta je najviše?
Ne znam zašto sam to rekla.
Mislila sam da će moćno zvučati.
Imaš li planove za večeras?
Imam, zapravo.
Izvini što malo kasnim. -"Malo" je blago rečeno.
Osećam da ćeš mi oprostiti.
Zatvoreno je.
Ne za tebe.
Džek? Šta se dešava?
Audicija.
Obori nas sa nogu.
Kad si sam i život ti je samotan
Uvek možeš otići u centar
Kad te nešto muči, sva ta buka i strka
Izgleda pomaže, ja znam
Centar
Samo slušaj muziku saobraćaja u gradu
Zadrži se na trotoaru gde neonska svetla lepa su
Šta imaš da izgubiš?
Svetla su tamo mnogo sjajnija
Možeš zaboraviti sve svoje nevolje
Zaboraviti sve svoje brige
Zato idi u centar
Sve će biti odlično kada si
U centru – nema boljeg mesta, sigurno
U centru – sve na tebe čeka
Sve na tebe čeka
Ume da peva.
Ne mogu da verujem.
Ja mogu.
Radujem se ponovnom nastupu. -Nije Cafe de Paris.
Savršeno je, Džek. Hvala ti.
Kao što rekoh, to je najmanje što mogu da uradim.
Bolje nego da budem garderoberka. Mora negde da se počne.
Vala baš. -Misliš da mi treba umetničko ime?
Od čega je Sendi skraćeno? -Aleksandra.
Zadrži Sendi. Pristaje ti. -Poslužile bi mi nove krpice.
Treba li ti još nešto?
Menadžer. Znaš nekog?
Mislim da ja mogu da izađem na kraj s tobom.
Jedino ako ćeš ostati uz mene. -Uz tebe sam do samog kraja.
Ne mogu da verujem.
Iznenađena sam.
Na ulici te ne bih prepoznala.
Izgledaš zrelije.
Da li ti se sviđa?
Ako se tebi sviđa, i meni se.
Drago mi je što se pronalaziš u Londonu.
On je sve o čemu sam maštala, bako.
Ambiciozno je, to ti priznajem,
ali mi ova stara tkanina ne uliva poverenja.
Biće komplikovana za rad.
Znam da joj baš ovo treba.
Nešto blistavo, ne previše strukturisano.
Nastavi.
Mora da talasa.
Sviđa mi što su rukavi široki, a privija se uz telo.
Zamišljaš onoga ko je nosi?
Kad vidim nekog u njoj, kada je zamislim,
ona nosu haljinu, a ne obrnuto.
Nadam se da ste čuli ovo.
Nešto u vezi '60-ih? -Odlično je, Eli.
I dopada mi se tvoja frizura. -Hvala.
Baš vam lepo stoji.
Nekada se sve pravilo sa ukusom.
Imamo Biba haljinu pozadi.
1967, savršeno stanje.
Trebate da probate i nju.
Izvinite. Hoćete li da platite to?
Oprostite.
To je 375 funti.
Ozbiljno?
Izvinite.
Zanima me, da li još uvek zapošljavate?
Samo Irce, žao mi je.
Mala šala. Pričaj sa Kerol dole.
Pomislio bi da nisam toliko glupa da igram na dojavu od tog giliptera.
Šta želiš, dušo? -Pa, nadala sam se poslu.
Sedi. Hoćeš piće?
Može Vesper? -Nije ti ovo elita, draga.
Jesi li uopšte nekad radila u pabu?- Ne.
Ali negde mora da se počne.
Doneću ti džin tonik.
Koje smene ti odgovaraju?
Koje god vi želite.
Izvini, dušo.
Tebi se obraćam, plavojko. -Izvinite, u žurbi sam.
Ne pokušavam da te smotam. Ne brini.
Ne brinem se. -Poznata si mi.
Ko ti je majka? -Majka mi je umrla.
Kao što sam i mislio.
Većina njih jesu.
Gledaj kuda ideš!
Mogu li vam pomoći?
Ja sam, Eli.
Ti si. Vidi ti nju.
Promenila si frizuru. -Jesam.
Želela sam da probam nešto drugačije. Nešto po uzoru na '60-te.
Voliš muziku iz tog doba. -Je li preglasna?
Ne uopšte, ali zašto?
To je muzika moje mladosti, ne tvoje.
Moja baka je često sluša.
Valjda više volim stariju muziku nego novu.
Muzika je bila bolja.
Dame i gospodo...
...nastavite da tapšete.
Dobrodošli u svetski poznati Rialto Revue.
Pružimo toplu dobrodošlicu
egzotičnoj, zanosnoj Marioneti!
Pitam se da li ćeš jednog dana Reći to, da ti je stalo
Ako kažeš da me ludo voliš, Rado ću biti tamo
Kao lutka na kanapu
Ljubav je poput ringišpila
Uz svu zabavu kao na vašaru
Jednog dana se osećam kao da sam na zemlji
Onda sam u vazduhu
Da li me vodiš dalje?
Sutra te neće biti
Pitam se da li ćeš jednog dana,
Reći to, da ti je stalo, Ako kažeš da me ludo voliš
Rado ću biti tamo
Kao lutka na kanapu
Možda pobedim na vrteški
Onda ću izgubiti na zamahu
U ili izvan, nikad nema sumnje
Samo ko vuče konce
Sva sam vezana za tebe
Ali kuda me to vodi?
Gde je moja Sendi?
Noć još uvek nije gotova.
Otvori.
Šta hoćeš? -Ne budali. Znaš.
Još jednom, iskažite vašu zahvalnost
za Kleopatru!
Dobro si, Džek? -Uživajte.
Gospodine Pointer. -Gle, gle.
Sedite.
Obećana nam je vrhunska predstava, i dobili smo je.
Mamite uzdahe. -Hvala.
Možda bi mogli...
da odemo na piće, Sendi? Samo nas dvoje.
Sa Džekom sam.
Džeku ne smeta. Je li, Džek?
Ni najmanje.
Oprostite, gospodine.
Sendi, vraćaj se ovamo.
Ne želim ovo da radim. -Ako želiš da i dalje budeš izvođač,
ovo je fela kojoj moraš da podilaziš.
Svi drugi to rade. Zašto si ti posebna?
Rekla je ne!
Negde mora da se počne.
Sendi, ne budi glupa!
Vrati se!
Nisam tako mislio.
Ovako funkcionišu stvari.
Ja bih poslušao menadžera.
Ne želiš valjda da me rastužiš?
Probudi se.
Ti si ovo želela!
Više od svega, rekla si.
Znaš da je sve ovo samo gluma.
Znaš kako se ovo završava.
Gde ćeš pobeći?
Kući?
Ovo je samo uvod
u ono što sledi, Sendi.
Znam da ne spavaš.
Ostavi je na miru!
Znaš da ne spavaš.
Ti si ovo želela!
Više od svega, rekla si.
Zašto si ti posebna?
Eli!
Šta to radiš?
-Počinjem ispočetka.
Slušaj, to je samo faza.
Imaš krizu pouzdanja, hoće to često.
Na pravom si putu, nemoj sada da staješ.
Hvataš zjale?
Mušterija.
Šta hoćeš?
Čuo sam da radiš ovde,
pošao sam na piće, pa sam mislio
da ubijem dve muve jednim udarcem.
Delovala si uzrujano danas na času.
Rekoh da vidim kako si. -Hvala.
Šta ćeš da piješ?
A, da. Tri Kronenburga.
Čujem da imaš novu gajbu. -Iznajmila sam garsonjeru.
Zvuči dobro. -Priča za sebe.
Sigurno je lepo kad živiš sam.
Šta ti je?
Ma, ništa. Nešto sam smorena danas.
London zna da izađe na nos.
Kapiram.
Dolazak u grad može da bude noćna mora.
Iskreno, lagao bih da kažem
da mi je život u Severnom Londonu bajka.
Odakle si došao? -Iz Južnog Londona.
Idem da ovo odnesem ortacima.
Ali...
...znam kako je to kad ne pripadaš.
Umem pažljivo da slušam, ako ti treba neko za razgovor.
Trebalo bi da se oni tebi ispovedaju, a ne obrnuto.
Kako je tamo?
Više mi ništa ne govoriš. -Sve je pod konac, bako.
Ćao, lepa. -Vidimo se sutra.
Ko to bi? -Niko.
Provodimo se u pabu sa društvom. -S kim si?
Hurikanka Jokasta. Celo odeljenje, u stvari.
Nešto ne valja. -Ne.
Odaje te glas.
Stvarno sam u pabu. Radim ovde.
Radiš tamo? Što?
Iselila sam se iz doma. -O, ne. Šta...
Morala sam da nađem svoj smeštaj. -Da se nije nešto desilo?
Jesi li je ponovo videla? -Ne.
Ne, mama nije ovde.
Šta je onda u pitanju? Šta nije u redu?
Reci mi, molim te. -Moram da se vratim.
Znam da želiš da budeš samostalna,
ali u redu je tražiti pomoć.
Ona nije tražila.
Moram da idem, bako.
Volim te. -I ja tebe.
Sve u redu, Eli?
Ili da te zovem Eloiz, kao stara pesma?
Ne znam tu pesmu. I kako znate moje ime?
Posao mi je da znam sve ovdašnje lepe devojke.
Sve njihove muke. Uvek mi je bio.
Pušiš, beše? -Ne.
Pomešao sam te sa nekom drugom plavušom.
Uglavnom...
...budi dobro.
Je l' ti Hendsi dosađuje? -Hendsi?
Matori je kao hobotnica.
Kerol kaže da je bio opasan švaler u svoje vreme.
Verovatno misli da ima prođu kod tebe.
Veruješ li u priviđenja?
Znam samo da nam ta smeđa stvar plaća račune.
Mislim...
veruješ li u duhove?
Duhove? Ne.
Zašto?
Da li te je strah ovde dole?
Ako je ovaj lokal progonjen nečim, to su dobra vremena.
Kad je prazan, čujem smejanje grohotom.
Nema tog kriminalca, pandura,
i pijanca koji nije kročio ovde,
i sva ta razgaljenost natopila je zidove.
Mogla bi da se napiješ samo od toga.
Eli, volim te, curo. Savršeno si se uklopila.
Ali ne možeš da spavaš ovde.
'Ajde, čekaju te!
Ne diraj me! -Zaveži, bre!
Pusti me!
Znaš da plešeš. Znaš zašto si ovde.
Baci se na posao.
Zdravo.
Hvala. -Kako se zoveš?
Aleksandra. -Divno ime.
Kako se zoveš? -Aleksi.
Divno ime. -Hvala.
Endi. -Lepo ime.
Kako se zoveš? -Leksi. -Divno ime.
Kako se zoveš? -Aleks.
Ne.
Koje je tvoje pravo ime?
Cenim da si pandur ili nešto slično.
Ma nemoj. Dakle, pravo ime?
Sendi.
Previše si dobra za ovo, Sendi.
Takva lepojka, a moralno posrnula.
Izvuci se dok možeš.
Bolja si od ovoga. -Mislim da nisam.
Naravno da jesi. Samo pogledaj u ogledalo.
Šta ako ne želim?
Onda je možda prekasno za tebe.
Ne...
Sendi. Pogledaj me. Pogledaj me.
Pogledaj me, Sendi!
Znaš gde da me nađeš.
Divno ime.
Kako se zoveš? -Aleksandra.
Kako se zoveš? -Aleksa.
Kako se zoveš? -Endi.
Kako se zoveš? -Sendi. -Divno ime.
Endi. Sendi. -Divno ime.
Šta radiš večeras? -Rado ću izaći.
Nisam ti ni rekao o čemu se radi.
Ali svejedno pristaješ.
Da, moram da izađem iz kuće.
Večeras je studentska žurka, povodom Noći Veštica.
Zar ne moramo da se maskiramo? -Ja sam hteo ovakav da idem.
Ti si već u crnom, tako da se sve namestilo.
Je li to dovoljno? -Hteo sam da nabacim malo pudera.
Kazaću im da sam duh.
Hoćeš li da proganjaš ovu žurku sa mnom?
Hoćeš da đuskaš?
Moram prvo da popijem.
Stiže. -Nema potrebe, narode.
Okvasite grlo.
Srećna Noć Veštica, ptičice.
El? El!
Šta je, El?
Moram napolje na vazduh.
Mogu li nekako da ti pomognem?
Ne želim da budem ovakva.
Kakva?
Hoću da budem kao svi drugi.
Hvala Bogu što nisi.
Hoćeš da odemo negde drugde?
Ne bih smela da dovodim momke.
Moraćeš da se stišaš.
Ne želiš da zabodeš pravo u krevet?
Ne želim da spavam.
Mogu da te držim budnom.
Šta to pričam, čoveče?
'Ajde! -Idem!
Silazi sa mene. -Jesi li dobro?
Silazi sa nje.
-Šta ti je?
Silazi sa nje! -Nisam... na njoj.
Ko će te takvu? Ti pripadaš meni!
Moja si!
Da mi više nisi prkosila!
Eli, šta je bilo?
Eloiz! Šta se događa unutra?
Nema muških posetilaca! Ko je unutra?
Zvaću policiju! -Sranje.
Izbaci ga odatle!
Gde ćeš da odeš?
Gde si pošla?
Napolje! Napolje!
Znaš gde da me nađeš.
Jesi li dobro?
Da li te je povredio?
Nije. -Sigurno?
Nije me povredio.
Razgovaraćemo ujutru.
Izvinite. Na svemu.
Neće se više ponoviti, zar ne? -Ne.
Platiću za ogledalo.
Svi mi plaćamo za slomljena ogledala, dušice.
Da li je neka devojka ranije živela gore?
Sijaset devojaka protutnjalo je ovuda.
Neka po imenu Sendi?
Sijaset devojaka živelo je ovde,
nisu se sve predstavljale pravim imenom. Zašto pitaš?
Da li je neko umro u mojoj sobi?
Ovo je London. Neko je umro u svakoj sobi
u svakoj zgradi u čitavom gradu.
I na svakom uličnom ćošku.
Apropo toga, ubila bih tvog drugara sinoć da sam ga uhvatila,
stoga se smatraj srećnom, slomljenog ogledala ili ne.
Gde si pošla?
Dobro jutro, Eli.
Nešto se sinoć desilo.
Šta misliš?
Malo je predugačka.
Znaš gde da me nađeš.
Šta ti je, Eloiz? -Jesi li dobro?
Koji joj je kurac?
Pričaj sa mnom.
Gde si pošla?
Pazi kuda ideš, mala.
Ovo je fela kojoj moraš da podilaziš.
Onda je možda prekasno za tebe.
Da mi više nisi prkosila!
Tebi govorim, plavojko. Ovo je London.
Poznata si mi.
Da li te je povredio?
Da vidim da li sam dobro shvatio.
Svedočili ste ubistvu sinoć,
ali verujete da je to bila vizija iz prošlosti.
Ubistvo mlade devojke u drugoj polovini 1960-ih,
od strane čoveka za koga verujete da je makro.
Vi ste student umetnosti, je l' da?
Mode.
Jeste li ikad uzimali neke halucinogene droge?
Acid, pečurke, meskalin?
Nećemo vas uvaliti u nevolju ako ste uzimali.
Znam da će zvučati ludo, ali ne konzumiram droge.
Bili ste na žurci ranije.
Možda vam je podmenuto nešto? -Okvasite grlo.
Ne, počelo je pre sinoć.
Kada sam bila trezna, viđala sam obeležja u snovima,
detalje noćnih klubova, mesta na kojima nikad nisam bila,
da bih potom te detalje videla na javi.
Znam da se nešto loše desilo ovoj devojci,
jer imam te vizije, vizije iz prošlosti.
Otkako sam se doselila u London, stalno viđam Sendi.
To je ubijena devojka.
Ovde ste tek od skora?
Nekoliko nedelja. -London zna da bude naporan.
Možda bi razgovor sa nekim pomogao.
Saslušajte me, molim vas!
Postoji li istorija šizofrenije
ili drugih mentalnih bolesti u vašoj familiji?
Znam ko je ubica.
Njen dečko, i njen makro, Džek.
Videla sam ga nedavno.
Taj čovek koga viđam po Sohou me prati.
Prvi put kad sam ga videla, nije obraćao pažnju na mene.
Ali zapala sam mu za oko
kada sam počela da nosim istu frizuru kao Sendi, ubijena devojka.
Ova sad frizura?
Poenta je da sam videla Džeka.
Videla sam ubicu kao starca oko Sohoa.
Gde ste ga tačno videli?
Pije u Tukanu.
Mislim da imamo sve što nam treba.
Posle se nadovezala da ubica pije u Tukanu, a to sužava izbor
na mene, tebe i čitav Soho.
Slušam je i mislim se:
"Ala sereš, mala." -Gđice Tarner.
Gđice Tarner, ne idite. Volela bih da ostanete.
Kako da vas uverim da nisam luda? -Ne mislim da ste ludi.
Samo mislim da vam treba pomoć u vidu podrške.
Ispravno ste postupili.
Istražiću Sendino ubistvo. Ako se nešto pojavi, izvestiću vas.
Ali, ovako stare slučajeve gotovo je nemoguće rešiti bez
nečeg konkretnog, kao prezime.
Tražim informacije o ubijenim ženama, nestalim osobama,
u centru Londona, između 1960. i 1969.
Ne studiraš modu?
Da, to je istraživanje.
Praviš modno snimanje na zloglasnim mestima ubistava?
Baš tako.
Ubistveno. -Jeste.
POLICAJKA UBIJENA BLIZU "SKRABSA"
BOKSER PRED SUDOM ZBOG UBISTVA KONOBARICE
Eli... -Pobogu, Džone!
Zašto šapućeš? -U biblioteci smo.
Uzeo sam ti stvari. Istrčala si.
Zaboravila si ranac.
Svi su ovde, spremaju se za ispit.
Vidi, u vezi sinoć...
Ako sam negde pogrešio... -Nisi.
Izvini, nije do tebe. -Šta je onda?
Mislićeš da sam ćaknuta.
Reci mi.
Sinoć sam videla nešto.
U spavaćoj sobi, iz prošlosti.
Šta si videla?
Devojku su izboli.
Živela je u mojoj sobi, zvala se... Sendi.
Njen ubica još uvek je na slobodi.
Sad tražim ubijene žene i nestale osobe iz '60-ih,
da saznam njeno ime.
Poludeću ako ne nađem.
Možda već jesam.
Slobodno beži i ne okreći se.
Slušaj.
Moja tetka veruje u svakakva uvrnuta sranja.
Samo mi reci kako mogu da pomognem.
Možeš da pregledaš kutije za narednu godinu, 1966.
Au, jebote. To je samo jedna godina?
London je rđavo mesto.
Biblioteka će se zatvoriti za 15 minuta.
NESTAO OTAC DVOJE DECE
NASTAVNIK NESTAO NAKON NOĆI U SOHOU
TRAJE POTRAGA ZA VLASNIKOM FABRIKE
Brz si.
Jebeš ovo!
Jesi li videla to?
Mogla je da je ubije.
U redu je.
Nije jebeno u redu!
Obezbeđenje! -Budi tu.
Jokasta, čekaj!
Jokasta, nije bilo sa namerom! -Ti to mene zajebavaš?
Obezbeđenje!
Šta mi se dešava?
Alo! Kuda si to pošla?
Misliš da možeš tek tako da odeš?
Ostavite me na miru!
Vraćaj se ovamo, droljo!
Vraćaj se, kurvo!
Tebi govorim, Sendi.
Ostavi me na miru!
Džek?
Gde si do sad?
Pokrivam te za šankom već sat vremena.
Eli, pohitaj dole. Imaš mušteriju.
Evo nje.
Znaš li da upravo ide tvoja pesma?
Pustio sam je na džuboksu,
i gle čuda, ti se pojaviš.
Kerol je brinula za tebe. Mislila je da si nestala.
Odgovorio sam joj da nikada niko nije stvarno nestao.
Uvek su tu negde.
Ja sam tu. -Dobro pa jesi.
Kriglu točenog.
Čujem da ste bili pravi ženskaroš. -Bio?
Kako se usuđuješ?
I dalje sam. To se ne gubi.
Znali ste dosta devojaka iz kraja?
Sve sam ih znao. -Sendi?
Ko nju nije znao.
Moja Eloiza
Voleo bih da joj ugodim
Voleo bih da marim
Ali nje nema
Da li te plašim?
Ne. -Znao sam sve devojke.
Brinuo sam o njima, takoreći. Držao sam ih na povodcu.
Sendi je bila posebna.
Nije joj ovde bilo mesto.
Smatrao sam da zaslužuje bolje.
Ali, na kraju dana,
sve izgledate isto u mrtvačnici.
Znam šta si uradio.
Uradio sam mnoge stvari, Eloiz.
Moraćeš da budeš određenija.
Znam šta si uradio Sendi.
Je li?
Videla sam je.
Viđam je. Znam šta se desilo.
Šta god da se desilo Sendi,
sama je to tražila.
Niko to ne zaslužuje.
Znam gde živiš, Eloiz.
Ne znam šta si videla ili čula,
ali ti pouzdano kažem da je Sendi završila
tačno tamo gde je želela.
Zanimljivo da si je spomenula.
Prvo što sam uradio po povratku u ovaj ćumez
bilo je da potražim njene stare kosti.
Ali, neki ljudi ne žele da budu nađeni.
Vi ste je ubili. -Misliš da sam ja ubio Sendi?
Znam da jeste!
Shvatićeš da je Aleks ubila Sendi.
Vratite se.
Dosta mi je ispitivanja.
Misliš da je bila svetica, ali nemoj se zavarati.
Snimam sve. Nećete se izvući!
Radim, more, šta mi se prohte.
Obavestila sam policiju!
Jebe mi se!
Stanite! -Kada vidiš Aleks,
u kakvom god ona paklu bila,
prenesi joj moje pozdrave.
O, Bože!
Šta se desilo? -Stao je nasred ulice.
Jadni Lindzi.
Zovi Hitnu pomoć. Šta čekaš!?
Reci im da je bio policajac.
Požuriće kada to čuju.
Lindzi?
On je policajac? -Da, odeljenje za poroke.
Radio je kao policajac u Sohou.
Godinama je radio u ulici crvenih fenjera, a vidi ga sad.
Ne zove se Džek?
Ne, mila. To je Lindzi.
U lošem je stanju. -Cenim da si pandur.
Ma nemoj?
Izvuci se dok možeš.
Izneverila sam tebe. Izneverila sam mamu.
Nisi nikog izneverila.
Ne bi nikada mogla.
Ne znam šta se zbilo,
ali u redu je vratiti se kući.
Nisi nikog razočarala.
Dolazim po tebe sutra ujutru.
Ne mogu da provedem ovde još jednu noć.
Naći ću onda nekog da me odmah odveze.
Halo? Znam ko može da pomogne.
Zvaću te.
Džone!
Hvala Bogu. Video sam sirene, i pomislio...
Plašim se ovde. -Odbaciću te kući.
Ne, mislim na moju pravu kuću.
Moram da odem iz Londona.
Hoćeš li me odvesti na železničku stanicu?
Kakav crni voz. Odvešću te. -Imaš kola?
Kako bih drugačije iz Južnog Londona stigao u Severni?
Pokupiću svoje stvari,
i onda više nikada neću videti tu prokletu sobu!
Hoćeš da idem sa tobom?
Bolje ne. Gđa Kolins će te ubiti ako te ponovo vidi.
Namoliću je da mi vrati depozit.
Ako se ne vratim za 15 minuta, dođi po mene.
Gđo Kolins, ja sam, Eli.
Stižem, dušice.
Izgledaš kao da te đavo juri.
Treba mi vaša pomoć.
Sama si?
Pristaviću čajnik. Uđi.
Tvoj izbor muzike me je ponukao da izvadim stare ploče.
Greškom sam uzela tvoje pismo.
Na onoj gomili je.
Ne zameri mi na cigarama.
Ona cika od sinoć me je naterala da počnem ponovo.
Izvinite. -Nisi ti kriva.
Već sam bila na pragu da opet počnem.
Kako mogu da ti pomognem?
Gđo Kolins, zaista mi je žao zbog ovoga.
Nisam želela da bude ovako, ali odlazim večeras.
Nije da mi baš cvetaju ruže ovde, vraćam se kući.
Obećavam da ću platiti ogledalo,
ali mi je potreban depozit. -Uspori.
Ne želim da preklinjem, ali ovo je blagi užas.
Uspori. Pij čaj.
Išla si u policiju, zar ne?
Zbog sobe na spratu.
Fina policajka je navraćala i postavljala pitanja o tebi.
Želela je da se uveri da si dobro.
Zabrinula sam se.
Rekla si joj da si videla mrtvu devojku gore.
Žao mi je.
To je smešno jer...
ima istine u tome.
Nisam razmišljala o tome, dok nisi to spomenula, ali...
Može se reći da je devojka umrla gore.
Mlada ja...
...koja je pohrlila u veliki grad.
Sendi.
Imala sam nadanja i snove kao ti.
Želela sam da budem pevačica.
Želela sam da nastupam i glumim.
Postoje izvesne paralele između kurve i glumice.
Moraš da se pretvaraš da si neko drugi.
Pretvarala sam se da sam negde drugde.
Da se to ne dešava meni.
Pokušala sam da zaboravim...
sve te ljude.
Obrisala sam njihova lica.
Morala sam.
Svela sam ih na ništavilo.
Tako da, može se reći da je Sendi umrla u toj sobi.
Umrla je u toj sobi stotinu puta.
A onda jedne noći...
...čovek koji me je strpao unutra...
...čovek koji me je primorao na to...
...čovek koji mi je ukrao san...
Zabola sam nož u njemu...
...stotinu puta.
I znaš šta, Eli?
Mogu da te zovem Eli?
Činilo se ispravnim.
Svi ti skotovi
koji su mi zvonili na vrata,
šunjajući se mojim stepenicama,
poslali su me u pakao.
Vratila sam im milo za drago.
Štampa ih je nazivala
"nestalim osobama".
Po mom mišljenju, oni su već bili izgubljeni.
Nisu znali gde su.
Problem je što nisu znali ko su.
Učinila sam uslugu zajednici.
Nisam više dala na sebe.
Nisam dopustila da me ovaj grad slomi.
Žao mi je. -Zašto?
To nije tvoja krivica.
Ne, mislim, razumem vas.
Znam kroz šta ste prolazili.
Znaš li?
Nisam htela da vam navučem policiju.
U redu je. Misle da si luda.
A i nije da ćeš nekome reći.
Naravno. Ne bih nikad.
Ne. Mislim...
Znam da nećeš nikome reći.
Ne brini. Neću te izbosti kao ostale.
Ne bih ti to uradila.
Utonućeš u san.
Svi će misliti da si izvršila samoubistvo,
jer se to naziralo u vazduhu.
Svi su veoma zabrinuti za tebe.
Rasokomoti se.
Možeš da zadremaš uz tu tvoju lepu muzikicu.
Nema više uzbuđenja za tebe večeras.
Samo ti, reče? Lažljivice mala!
Ne.
Stižem, dušice.
Šta je?
Došao sam da vidim Eli.
Gore je. Uđi.
Beži!
Džone!
Stišaj se!
Probudićeš i mrtve koliko vrištiš!
Dame i gospodo...
...još jednom,
gđica Sendi Kolins!
Ti si moj svet
Ti si vazduh koji dišem
Ti si moj svet
Ti si svaki moj pokret
Pusti je!
Stani!
Požar!
Kao što drveće poseže za suncem
Tako ja posežem za ljubav tvoju
Dok ruka tvoja
Drži ruku moju
Osećam moć
Tako blaženu
Ubiću te!
Eloiz!
Pusti me unutra!
Upomoć.
Ulazim unutra.
Ubij je.
Spasi nas.
Ubij je!
Ne.
Lepo ime.
Sa tobom sam do samog kraja, Sendi.
Ti si ovo želela.
Više od svega, rekla si.
Nisam...
Nisam ovo želela.
Znam. Videla sam.
Zaslužili su to. -Znam.
Ne idem u zatvor.
Čitav život sam u zatvoru.
Ne!
Molim te.
Ne moraš da radiš ovo, Sendi.
Možeš da živiš.
Molim te, živi.
Pomiri se sa tim!
Odlazi! -Ne!
Ne možeš da me spasiš.
Sebe spašavaj. Spasi dečaka.
Idi!
Džone, ustaj.
A sada, sa kolekcijom
koja nas vraća u raskalašne '60-te,
predstavljamo vam studenta prve godine, Eloiz Tarner.
I još jednom, Eloiz Tarner.
Znala sam da možeš ovo.
Ti si zvezda, Eli. -Hvala.
Pokidala si. Stvarno si hrabra. -Tako hrabra.
Hvala, devojke.
Evo je!
Moja čuvena dizajnerka. -Bilo je fantastično.
Briljantna si.
Presrećna sam što sam ovo lično videla.
I meni je drago, bako.
Ne moram ovo da ti govorim, ali...
tvoja mama bi se tako ponosila tobom.
Znam da jeste.
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)