-Vad fan? Vi känner inte varann. -Förlåt.
-Vem är du? -Jag tog dig för min flickvän.
Det var inte meningen. Jag är inte sån.
-Du får ett glas som tröst. -Det är gratis.
Då ska du absolut få ett.
-Kör till. -Så pinsamt.
-Tack. -Min flickvän är säkert förbannad.
-Hur mår du? -När jag råkade kyssa dig...
...svalde jag nog lite av nåt du hade ätit.
Så äckligt.
Du råkar inte veta om det var nötter i?
-Är det så illa? Varför skrattar du? -För du gjorde det. Nu är jag rädd.
Ska jag ringa efter ambulans?
Jag ska leta efter en förbandslåda.
-Klarar du dig? -Jag har nog fem minuter kvar att leva.
Där är du ju, stygging!
Du, Becka...
Det kommer adrenalin.
Vi har samma klänning.
Vilken slump.
-Jag kan inte andas. -Var det här det skulle vara adrenalin?
-Vad har hänt? -Han fick i sig nötter.
Jag hade ätit en pralin.
Vi behöver inte gå in på detaljer.
Jag måste nog iväg.
-Javisst, om du vill. -Verkligen.
Jag dog nästan.
-Hur känns det? -Märkligt. Adrenalinet strömmar till.
Känn här. Känn mig på...
-Jag hämtar lite vatten åt dig. -Tack, vad snällt.
Kyparen började dansa. Och Sam var där.
Han filmade. Och han här föll på knä.
-Hon började gråta. -Du grät först.
-Det gjorde du! -Det finns på film att jag inte grät.
-Du storbölade. -Kort sagt, så sa hon ja.
-Jag sa "Det var på tiden". -Visst, men...
Jag önskar att jag hade rett ut all skit tidigare så du hade fått se det.
Behöver du mer tid?
Ja, tack, gärna.
Tiden verkar aldrig räcka till.
Jag väntar i bilen.
Hon är fin, pappa.
Om du ändå fått känna henne längre, för hon...
Jag råkade höra.
Jag pratar gärna med honom. Dumt.
Det är dummare att inget säga.
Grattis till förlovningen.
Tack.
Jag har ofta sett er. Jag bara väntade.
Man vill ju inte förhasta sig.
-När ska bröllopet stå? -Vi vet inte. Vi väntar på rätt tid.
-Det är nu. -Nu?
-Jag har en del annat att stå i. -Gör det nu också då.
Man kan ju inte göra allt nu.
-När då, då? -Senare.
Då är det ofta för sent.
Det där var väldigt dramatiskt sagt.
Trevligt att råkas. Vi ses senare.
Ska allt ske senare för dig?
Förlåt, men jag har inte tid...
Det har du visst.
Men tänk om inte. Tänk om tiden gick fortare och fortare bara för dig.
Det känns som raka motsatsen.
Tänk om du vaknar och ett helt år har gått bara så där?
-Tack för pratstunden. -Du ska få nåt.
-Bröllopspresent, kan vi säga. -Det behövs inte.
Jag har väntat på att ge det till nån som behöver det.
-Varför just jag? -Du är en fin man, märker jag.
Vilsen, men fin.
-Konstig komplimang. -Du får den lagom till bröllopet.
Vi har inget datum. - Hej, gumman. Allt är bra?
-Grattis till bröllopet. -Tack, men vi har inget datum än.
Han sa just att han vill gifta sig om fjorton dar.
-Det hade du gillat, va? - Carpe diem. Fånga dagen.
Ingen säger så längre.
Det ligger nåt i det. Vi borde passa på. Carpe diem.
Säg det inte, du också.
Se så. Se så!
Som du vill. Carpe diem. Om du vill, så.
Jag mejlar inbjudningarna när vi kommer hem.
Du kommer att tacka mig för det här. Senare.
Vad var det där?
Det här trodde jag aldrig. Andra hade gift sig med Leanne direkt.
Men inte han, inte. O nej. Han väntade. Och väntade.
-Och väntade. -Just det.
Du är min allra bästa vän, Teddy. Jag har känt dig länge.
Nu är han din huvudvärk, Leanne. Skål för Teddy och Leanne.
-Tack. -Bara roligt.
Det var fint.
Men jag väntar inte så fasligt.
När ska ni på bröllopsresa?
Man jäktar väl inte såna beslut?
Jag måste ta ut semester. Det är mycket på jobbet.
-Visst, i morgon bitti då. Vänta bara. -Och vänta.
Tackar.
Se så! Nu dansar vi!
Jag ska ta kort här.
Ett, två, tre.
Upp med dig, frugan.
-Jag bär dig över tröskeln. -Nej, jag bär dig i stället.
Jag är stor. Beredd? Tre, två, ett!
-Jösses! Går det bra? -Visst.
-Du tvivlade. -Bra där.
Det här ska bli mitt skrivrum.
Det säger du?
Kan vi skaffa hund? Grand danois, tycker jag.
-Varför inte? -Jag tycker inte att den är så grann.
-Kan vi tapetsera om? -I morgon bitti, före frukost.
Jag vill riva den väggen så det blir mer öppet där.
-Jag går verkligen igång på det där. -Vänta tills möblerna är på plats.
Jag går igång på det där.
Alla mina renoveringstips?
Din ring...
Den gjorde pappa åt mamma. Han gjorde den på riktigt.
Ser du där? Ett litet skönhetsfel.
Det är inget fel på den.
-Den är fin på dig. -Du är fin på mig.
-Hur känns det? -Jag känner mig uppsvälld.
Jag älskar när du pratar snusk. Hon är ljuvlig och uppsvälld.
-Själv, då? -För mig känns det som vanligt.
Jag älskar dig mer än i går och mindre än i morgon.
Inget förändras.
Det svåra är över.
Bröllopet var det enkla. Äktenskapet blir nog svårare.
-Nej. -Jo. Nån gång.
Den dagen, den sorgen.
Den dagen kanske kommer förr än du anar.
Nämen, Gud, vad dålig du är.
Jag måste upp.
Klänningen ska tillbaka i morgon. Den får inte bli förstörd.
-Vänta på mig en liten stund bara. -Din tid...börjar...nu.
-Vad har vi fått för nåt? -Nån sorts växt av Pete och David.
-Kan den heta Groot? -Ja. Det är därför vi är gifta.
Vi har fått sängkläder av Jamie och Milly.
-Franskt linne? -Det franskaste, självklart.
Vad är det?
-Vem är det från? -Det står inte.
-Bara "Öppnas först om 10 år". -Det är en skämtgåva.
Säkert.
-Jag hämtar en öppnare. -Senare.
Här har du en annan present att öppna.
Hör du?
Du, kom hit.
-Leanne? -Jag är i badrummet.
Du har... Du har visst haft fullt sjå.
-Hur länge har du varit uppe? -Inte så värst länge.
Jag... Jag skämtade ju om före frukost.
Hur känns det, du nygifta kvinna? Hur känns det?
Jag är lite trött.
Jag mår fint, med tanke på hur mycket jag drack i går.
Vad sägs om en liten återställare? Mimosa, kanske?
Vi firar ju. Varför inte?
Min syster trodde att du skulle glömma bort vår bröllopsdag.
Jag kommer aldrig att glömma vår bröllopsdag.
-Hur har hon hunnit med allt? -Hur ska vi fira bröllopsdagen?
Vi kommer nog på nåt. Är det där...
Är det växten vi fick i går? Älskling? Älskling!
-Se så stor Groot har blivit. -Jag ser ingen skillnad.
Jo... Fasen!
-Vad är det? -Det var roligt. Roligt.
-Jag har inte sagt nåt. -Det ser ju riktigt verkligt ut.
-Hur är det? -Bra. Hur är det med dig?
-Bättre när jag har spytt. -Du ser uppsvälld ut.
-Glöm inte min akne också. -Du är väldigt tjock om magen.
Det är normalt efter 18 veckors graviditet.
Jag kanske är stor, men...
Är du med barn? Vänta. Gå inte. Vi måste...
-Sen när? -18 veckor.
-Skojar du? -Nej. Gör du?
-Hur så? -Du har ju helt plötsligt blivit gravid.
Menar du att du är gravid i 18:e veckan sen i går?
I går? Vad hände i går?
Vi gifte oss ju!
-Nej, det är i dag. -Det var i går. Jag tog kort.
Var är de?
Det där...
...är i dag för ett år sen.
-Det var i går. -Det har verkligen gått fort.
Jag behöver en nypa luft.
Är det allvarligt?
Nej, jag tror att jag bara har lite panikångest efter förra året.
Det kan inte vara vår bröllopsdag i dag.
Fick du panik för att du har glömt vår bröllopsdag.
När kan man få Alzheimers?
Älskling. Har man Alzheimers om man glömmer en bröllopsdag-
-hade alla män haft det.
-Jag kanske... -Lugn.
Det gör inget att du glömde. Du får gottgöra mig nästa år.
Vi vilar oss. Vi behöver inte göra nåt i dag.
Vad har du där? Just det, vår bröllopsdag.
Jag lovar att inte glömma det mer.
Ska jag öppna.
Ett papper? Tack. Papper är ju alltid bra.
Vi firar ju pappersbröllop. Sen är det bomull...
Och det här är första året.
Vad tror du om färgerna till barnkammaren?
Vi vet ju inte vad det blir, men vi kan ju sätta igång.
Välj, du. Vi kan väl prata om det här senare?
Senare? Det har jag hört förr.
Minns du när vi gifte oss, Teddy?
-Ja! Det minns jag faktiskt. -Jag sa att det skulle bli svårt.
"Den dagen, den sorgen", sa jag. Jag låg här och du där.
-Det minns du. -Som i går.
Det börjar bli svårt nu. Jag behöver hjälp.
Jag vet. Förlåt.
-Oj. -Håller på att bli starkare.
-Lila. -Helt klart.
-Du verkar helt slut. Vila dig. -Då gör jag väl det.
En stund.
-Blunda. -Jag är lite rädd.
-Varför då? -Jag vill inte missa nåt mer.
Det gör du inte. Blunda.
Då så.
En stund då. Det känns konstigt, Leanne.
Leanne?
Förlåt! Hur gick det med barnet?
Var är...? Du är ju inte med barn.
Jag vet. Tack, doktorn.
-Hur är det? -Jag hade en galen dröm.
Jag vaknade i drömmen och du var jättegravid.
Så här stor.
-Det var en verklig chock. -Ingen fara.
Jag är inte med barn. Det gör jag inte om än på länge.
Just det. Vadå? Vad menar du?
Kanske nån gång, men vi har ju fullt sjå som det är nu.
Ska jag fixa det, eller tar du det?
Vad i...? Vad fan?
Har jag barn? Hur fasen kan jag ha barn?
Nej. Nej, nej, nej.
Vad fan är det här?
Det är lugnt.
Lugn bara.
-Säg hej till pappa. -Där är han ju.
-Hon. -Där är hon ju! Antingen eller.
Oj! Det är en riktig unge.
Hon är kinkig i dag.
-Du har ju en dålig dag. -Hon med?
-Tar du henne? -Nej då.
-Se så. -Jag har inte tvättat händerna.
-Bäst att vara på säkra sidan. -Lägg av nu.
Du skrämmer henne. Skärp till dig och ta henne bara.
Ja, ja. Trevligt att råkas.
Teddy.
Jag har henne. Titta. Underbart.
-Jag har barn. -Visst har du.
En dotter.
-Det är smått otroligt. Vad ska hon heta? -Sitt namn.
Ja, bra. Varför krångla till det?
Det kan bli kul om säger hennes namn på samma gång.
-Ska vi pröva? Ett, två, tre... -Tallulah.
-Vad fan? -Säg inte så.
-Hon tar intryck. -Man kan väl inte heta Tallulah?
-Vad är det fel på det plötsligt? -Jag hörde det just. Vi får prata om det.
Nej. Hon heter Tallulah.
Kalla henne Tallulah, Lulu, Lula eller nåt annat smeknamn.
Vi borde nog prata om varför du är ett sånt arsel.
-Jag ska förklara. -Vad håller du på med?
Sätt dig här. Du kommer att baxna när jag berättar det här-
-men jag vill att du spänner fast dig. Då så.
-Leanne. -Teddy.
Jag tror... att jag har rest...i tiden.
-Jaså? -Ja.
-Var har du hamnat? -Här. Nu.
Har du rest i tiden till nutiden?
Så funkar det inte. Nu får du lägga av.
Ge mig en örfil. Jag mår inte bra, så gör det.
Lägg av. Nu blir jag rädd. Du blev konstig förra bröllopsdan med.
Det är i dag, va?
-Bröllopsdagar inträffar årligen. -Var blev åren av?
Fråga din chef. Du jobbar jämt.
-Du skulle ju studera fotografi. -Ja, nån gång.
Men man behöver säkerhet. Nu har vi ju barn.
Hör på. När jag har mitt på det torra säger jag upp mig.
-Jag lovar. -Då så.
Du förtjänar inte det här, men...
-Grattis på bröllopsdan! -Det är inte sant.
-Vi firar ju bomullsbröllop. -Ja.
-Minns du vad du sa när vi tog kortet? -Självklart.
Det var så roligt. Minns du inte? Minns du var vi var nånstans?
Javisst, det var på vår bröllopsresa?
Det var det roligaste du nånsin sagt.
Vilken bröllopsresa? Jag har gett upp hoppet om en.
Jag har vant mig vid att du bryter löften.
Men hur kan du glömma bort den bästa dan i vårt liv?
-Var det? -Jag menar då vi gifte oss.
Du har glömt det två år i rad. Det kanske är oviktigt för dig.
Älskling, du betyder precis allt för mig.
Hädanefter glömmer jag aldrig en bröllopsdag. Jag har en plan.
Jag älskar dig så.
Jag ska ge Lulu mat.
Jag är strax tillbaka.
- Läget? -Vad bra, Sam.
Du måste göra mig en tjänst. Lyssna noga nu.
Kom till mig om precis ett år. Skriv upp det annars glömmer vi.
Ring inte på. Vi måste tala ostört. Tuta, så kommer jag ut.
En sak till. Ta med dig en bröllopsdagspresent åt mig.
-Det man ska ge då. - Jag får skriva upp detta.
-Kom inte för sent. - Vad är det du...?
Vad fan är det som händer?
-Jag har lagt in i mobilen att... -Så skönt att se dig.
Har vi börjat kramas?
Du... Du ser verkligen äldre ut.
Du har fått rynkor... Du är plufsigare.
Du har lagt på dig, va?
Det går bra om du messar det där.
Vi måste prata. Följer du med?
Leanne blir bara rädd. Jag kan inte förlora henne.
Nu har vi ju barn.
-Jag har barn. -Jag vet.
-Fattar du? Barn. -Ja, jag har hunnit smälta det.
Just det.
Jag säger det rent ut.
Med några minuters mellanrum går det ett helt år.
-Det var djupt. Är det dina ord? -Jag menar allvar.
Det som känns som ett år för dig är som ett par minuter för mig.
-Du driver med mig. -Nej, det är dagsens sanning.
Jag ringde och bad dig lägga in en påminnelse. Det var just innan du kom.
För mig var det det.
Det är galet. I går var jag tre år yngre än nu.
-Väldigt specifikt. -Jag gör det så enkelt som möjligt.
Mitt liv flyger förbi alldeles för fort.
Det fattade jag.
Är du snäll och hjälper mig?
-Hur då? -Det låter vrickat.
Men har du nånsin hört talas om att nåt sånt här har hänt nån annan?
-Det är alltså samma dag? -Varje år, men ja, samma dag.
-Som i "Måndag hela veckan"? -Ja, det kan man säga.
-Hur kunde det bli så där? -Det framgår inte.
Hur kom han ur det, då?
Dagen blir perfekt. Han ställer allt till rätta.
-Det är logiskt. -"Måndag hela veckan" är påhittad.
Jag måste fixa allt från i fjol så jag inte sabbar nästa år.
-Du har knäckt det. -Jag ska ställa allt till rätta.
Vi ses igen nästa år. Lägg in det i mobilen. För min skull.
Lägg in det. Tack.
-Jag har presenten du bad om. -Du är en räddare i nöden. Tack.
-Vad är det här? -Du bad ju om en barnkammarpresent.
Vad är det?
-Sa du inget om tredje födelsedag? -Tre bröllopsdag.
Ingen fara. Tack.
-Samma tid nästa år. -Stick nu, din galning.
Fasen.
Leanne! Innan du säger nåt...
Vad problemet än är, så ordnar jag det. Allt blir som förut.
-Var är Tallulah? -Vem då?
-Vår dotter, ja. Var var hon sist? -Hos dig.
-Intressant. -Det är inte sant. - Tallulah!
-Tallulah! -Tallulah! Lula! Lulu!
Det vinner i längden.
Tallulah! Tallulah!
-Du har vuxit på längden. -Hade jag inte letat här?
Jag sa ju att jag skulle ordna det.
Jag har fixat en barnkammarpresent.
-Vad är det? -Ingen aning.
Pappa.
-Hörde du? Hennes första ord. -Nej, det var mamma.
-Självklart säger du det. -Sätt på klippet jag skickade.
Var jag inte med?
Vad sa hon mer innan pappa?
Mycket. "Mer", "nej", "katt", "dino".
Sa hon "katt" och "dino" innan "pappa"?
Hon ser dem oftare.
De kan väl skaffa jobb så pappa slipper jobba så ofta.
Jag vet inte varför jag sa så.
Jag vill inte gräla.
-Det var det här rådgivaren menade. -Va?
-Går vi i terapi? -Det verkar behövas.
Det behövs inte alls, älskling.
Jag ordnar allt, så blir allt som förut igen.
Det tar tid.
-Vi ska nog läsa våra brev nu. -Bra idé.
-Vilka? -Dem hon bad oss skriva.
Vi skulle läsa dem nästa gång vi grälade.
Det är nog läge nu.
Dags för breven.
Ska jag...?
-Jag läser mitt. -Du får läsa ditt.
-"Käre Teddy. Jag älskar dig, men..." -Älskar dig med.
"Du känns inte som den jag gifte mig med."
-Jag är den du gifte dig med. -Avbryt mig inte.
-"Jag vet att du inte är lycklig." -Det är jag. Förlåt.
"Inte jag heller. Men ska det här funka måste du umgås mer med familjen."
"Jag vill umgås mer med den jag älskar. Jag önskar vi hade sex oftare."
Är du klar?
Så om jag får svara, så älskar jag dig också.
Jag är lycklig. Jag är den du gifte dig med.
Jag ska vara hemma oftare och jag vill gärna ha sex oftare.
-Just nu. -Läs ditt brev först.
Ska jag?
Jag vill höra.
Jag läser det, och sen knullar vi.
Bra, bra. Då så. Jag börjar.
"Kära Leanne, det här är svårt att säga..."
-Vi har sex först. -Läs det.
"Det här funkar ju inte."
Det funkar. Varför skrev jag så? Strunta i det bara.
"Jag känner mig pressad av dig."
Inte sant heller. Strunta i det med. Det här är ju löjligt.
"Jag vet att du avskyr..."
Det känns som ett första utkast.
Teddy. Teddy. Snälla.
Bara hålla ut? "Jag vet att du avskyr att jag jobbar jämt..."
"...men det ligger nåt i det, så jag kommer att bättra mig där."
"Jag älskar vårt äktenskap och vill ha kvar det"-
-"och du är oerhört vacker. Din tillgivne Teddy."
Bra övning, faktiskt. Kom nu. Sängkammaren.
Jag vill läsa.
"Du avskyr att jag jobbar, men vem ska försörja oss om du..."
Oj. "Om du inbillar dig att du kan bli författare."
Inte sant. Du skriver jättebra.
Du är avundsjuk.
Jag jagar min dröm. Inte du, för det vågar du inte.
Jag kan inte leva på att fotografera.
Du har ju inte ens försökt.
Om du hade börjat direkt hade du varit där nu.
Varför jobbar du med det du hatar?
Vi var dubbelt så lyckliga när vi tjänade hälften.
Jag vet inte vad som har hänt de senaste två åren.
Inte jag heller. Jag har inte varit här.
Just det.
Se när jag leker, mamma!
Just det, jag glömde nästan. Det är lugnt, jag har vant mig...
-...men grattis på bröllopsdan. -Tack.
-Tredje året är... -Läder. Jättefin.
Det finns ett fack där du kan ha det du älskar mest.
Ja, där kan jag ha en bild på oss.
Pengar.
Lägg av, Leanne. Leanne.
Leanne?
Älskling?
Jag hade en påminnelse igen.
Jag hade glömt det förra året.
-Har du ställt allt till rätta? -Nej.
Leanne är borta. Jag ringer.
Får du det? Jag vet inte hur det går till när man har separerat.
-Vad sa du? Har vi separerat? -Ja.
-Varför då? -Ni var olyckliga.
Jag är lycklig. Se så lycklig jag är.
-Som du vill då. Du är jättelycklig. -Hur är det möjligt?
-Vänta. Vad är det för en blekfet skit? -Du.
Vad i helvete?
Vad fasen har hänt mig? Gråa hår. Det hade jag inte i går.
Vad fan har hänt med min hy? Jag fattar att hon stack.
Det var nog inte därför. Du är fortfarande snyggare än jag.
Jag känner mig så gammal. I natt stukade jag foten i sömnen.
Och vad fet jag är på ryggen. Tänk att man kan bli det.
Jag har ett konstigt märke på axeln.
Senare. Hjälp mig vinna tillbaka henne. Var bor hon?
Det vet du. Hon bor några kvarter bort.
Hon ville bo nära för Lulus skull.
-Ska vi gå dit? -Jag hinner inte.
Äktenskapet måste räddas. Vi får ringa.
-Inte jag. -Högtalaren är på.
-Hej. - Det är Teddy.
-Vad är det? -Jag ville bara ringa.
-Du vet väl vad det är för dag? -Ja.
-Vet du för första gången nånsin? -Grattis på bröllopsdan.
Bra där. Har du nåt åt mig?
Det kan du lita på. Det som kommer efter läder.
- Och vad är det? -Vad det är?
-Utmana mig. -Det är lugnt om du inte vet.
Sluta avbryta, så säger jag det.
-Jag har stängt av ljudet. Säg det. -Frukt.
Konstigt.
-Frukt? -Imponerande.
- Kollade du inte upp det nu? -Det gjorde jag inte.
- Jag tror att du har hjälp av Sam. -Nu är du löjlig.
-Vad får jag för frukt, då? -Så mycket frukt har du aldrig sett.
Vi ska ha fruktfest.
-Kom snart. -Kanske.
Kom igen. - Kan du fixa en fruktkorg?
Mycket bananer och persikor, om du fattar.
Stygging.
Jag hör, Teddy.
- Hej, Sam! -Tja, Leanne!
Jag lägger på nu.
Ingen frukt, tack, men ät så ni storknar.
Älskling. Ge mig bara en... Leanne...
Fan!
Vill du ha plommon?
Skit i frukten. Här hjälper ingen frukt längre.
-Jag behöver nåt starkt. -Mitt på blanka förmiddan?
-Jag har varit vaken i ett par år. -Va?
-Vill du ha en öl? -Jag kan tyvärr inte tacka nej.
Sam?
Leanne. Tack och lov att du är tillbaka.
Lämna mig aldrig mer.
Jag ska ingenstans, dummer.
Becka? Har jag rest tillbaka i tiden?
Nej, det har du inte. Du ser ut som ett svin. Vad är det som händer?
-Du, Becka, vad gör du här? -Jag letade efter mina örhängen.
Här i mitt hus, alltså.
-Hur har det gått till? -Ja, visst är det lustigt.
Inte alls.
Det här är inte lustigt, så kan vi bara...
Hur hamnade du här just nu?
Nån har supit mer än jag trodde.
Stygging.
Du messade. Ett på natten.
Du var full.
-Du var ensam. -Lägg av, Becka.
Det var jag med. Och så drack vi en skvätt vin.
Du spelade smörig musik.
Det räcker! Just det.
I natt, ja. Det var nåt extra.
Jag drar loss benet nu.
Så ja. Nu minns jag igen. Du...
I natt, ja. Du var verkligen... Du var fantastisk.
Men du, det var en engångsgrej.
Vi har hållit på i månader.
-Är inte du gift? -Inte sen ett och ett halvt år.
Jag vet inte vad som hände. I början var det toppen.
Men nån gång gick allt snett. Var det mitt eller hans fel?
-Jag har gått i terapi... -Den där gamla visan, ja.
Berätta nån annan gång. Just nu är det lite brådis.
Menar du allvar?
-Vem är det? - Leanne.
Ett ögonblick!
Det går fort. Jag är ledsen. Jag är verkligen ledsen.
Kan det inte vara nästa år nu?
För mig dit nu. Se så.
- Öppna, Teddy! -Fan ta dig!
-Ska du med på promenad, älskling? -Får jag komma in?
-Visst.
-Tack. -Skönt att se dig.
-Var är Lulu? -Min syster passar henne.
-Har du gått upp mer i vikt? -Det verkar så.
-Det är ganska snyggt. -Du ser underbar ut.
Det gör du. Jag menar det. Du är så himla vacker.
-Vill du ha... -Jag saknar dig.
-Och jag dig. -Jag vill be om ursäkt.
-Varför då? -För att jag inte svarar.
-Gammalt och glömt. -Jag ville separera...
-...men jag har nog ändrat mig. -Vad bra.
Vill inte du be om ursäkt?
-Förlåt. -För vad?
-Allt. -Precisera dig.
Du med dina detaljer. Få se. Har jag nåt att be om ursäkt för?
Jag är ledsen för... att jag säker taskiga saker om dig.
-Vem gör du det till? -För mig själv.
När du inte svarade på ett sms sa jag "Jävla subba".
Men ingen hörde.
Det var bara en gång, så jag är så ledsen för det.
Konstig sak att be om ursäkt för, men visst. Nåt mer?
Ja...
Jag vill be om ursäkt för att jag inte säger att jag älskar dig varje dag.
För det gör jag. Jag älskar dig så mycket.
-Är det här så klokt? -Ja.
Det klokaste.
Vi ska nog inte gå så fort fram. Jag vill inte att vi jäktar.
Går det bra om vi gör det inom några minuter? Vad är det?
Vad är det här?
Grattis på bröllopsdan!
-Får jag en behå? -Färgen är väl fin?
-Jag kom ihåg i alla fall. -Fem år är träbröllop.
Jag har ett trästycke åt dig också.
-Det är det minsta jag kan göra. -Ja, för dumt nog...
...så trodde jag att den tillhörde nån slampa du hade haft sex med.
-Dummer! -Det är hår på den...
...och den förklarar att det står två smutsiga vinglas på bordet.
Nu kom jag på nåt annat att be om ursäkt för.
-Är hon kvar? -Nej, hon är inte här nu.
Då är hon väl på baksidan.
Jag förstår chocken. Förlåt. Jag förtjänar en örfil...
Helvetes jävlar, det var...
-Det var första gången. -Jag och Lulu förtjänar inte det här.
Det gör inte heller den stackars kvinnan som förmodligen hör vartenda ord.
Förlåt att jag sa slampa. Det förtjänar du inte.
Får jag säga en sak? Inte till dig! Förlåt. - Leanne...
Jag vill inte höra. Jag är inte arg. Vi var ju inte tillsammans.
Du var ju tvungen att reda ut all din skit, och jag med.
-Vadå? -Nu vet jag att jag vill skiljas.
-Det är inte roligt. -Nej. Inte nu längre.
Låt bli.
-Jag kan rekommendera en advokat. -Nej, jag reder ut allt själv.
-Förnekelse. Det kan jag. -Gör mig en tjänst.
Om jag försöker kontakta dig, så lova att du struntar i det.
Mig har du sett för sista gången.
Kaffe?
Driver du med mig?
Vad gör du här? Vi gjorde ju slut.
-Nu ger du mig dubbla budskap. -Jag gömde dig för min fru.
-Vi sa att det var slut. -Det var ju typ ett år sen.
Precis ett år sen, ja. För ett år sen i dag.
Är det här för att vi ska ta nästa steg?
-Va? -Jag ska flytta in. Det är spännande.
Du tackar mig när jag har gjort om här.
Vi tapetserar i hallen och kaklar om i badrummet.
I gästrummet kan vi väl ha typ en meditationssvit?
Du älskar ju att meditera. Älskling? Älskling?
- Hallå! -Det är Teddy, Sam.
Hur långt bort är du?
Jag är ledsen, Becka.
För att jag bad dig flytta in. Det var dumt.
-Vad menar du? -Jag älskar min fru.
Jag älskar Leanne. I dag är det vår sjätte bröllopsdag.
Jag tänker ge henne det man ger den sjätte bröllopsdan...
Jag kan tyvärr inte förklara det bättre. Jag har inte tid.
-Ta dig tid då. -Va?
Ta dig tid.
Jag har gett dig min tid. Sätt dig, Teddy. Sätt dig, för helvete.
Du var inte mitt förstahandsval heller.
Jag älskade min man innerligt.
Jag vet vad som gick snett-
-men jag har en tendens att vara efterklok.
Det är väl därför jag kommer tillbaka till dig.
Jag trodde att man blir ensam av att inte ha nån hos sig.
Men du har lärt mig att den värsta ensamheten är att vara med fel person.
Jag skulle ha erkänt det för mig själv för flera år sen. Sånt slöseri med tid.
Gå bara. Det är lugnt.
Kasta inte bort mer av din dyrbara tid på mig.
Jag packar och försvinner.
Teddy. Presenten för sjätte bröllopsdagen.
Nåt sött. Lycka till.
Helvetes jävlar! Snygg bil.
Carpe diem.
-Inte du också. -Visst, som du vill.
Det här blir det värsta året.
-Vad är det som händer? -Mitt liv är skit.
-Är det så brådskande? -Allt är brådskande. Fattar du inte?
-Förlåt. -Det är lugnt. Vart ska vi?
-Kör du mig till Leanne? -Visst.
-Fast det är gångavstånd. -Snälla.
Jösses. Du ser ut som fan.
Fast du har gått ner i vikt. Det kan jag behöva. Hur gör du?
Det blir liksom bara så när man tar bort stora K.
-Kolhydrater, ja. -Kräftan.
-Vad händer i år, då? -Är du snäll och stannar?
Nu?
Hur är det? Har det hänt nåt?
Har han tagit för mycket?
Vad för cancer?
Samma gamla. Varför så bråttom till Leanne?
Vänta. Vänta. När fick du veta?
-Det vet du. -Berätta igen som för första gången.
Varför då? Jag hatar att prata om det.
Det låter vrickat, men berätta igen som för första gången.
-När fick du veta? -För ett halvår sen.
-Vad för sorts cancer? -Hudcancer.
-Var då? -Varför håller du på så här?
-Var? -På ryggen.
-Jag hade ett märke på axeln. -Tog de bort den?
Det mesta. Resten tar cellgifterna hand om.
Vad betyder det.
Att de tar bort den.
Om inte det funkar har jag andra alternativ.
Jobbigare, men de funkar.
-Är du rädd? -Håll käften.
-Är du det? -Nej.
Det är väl klart som fan att jag är rädd.
-Tänker du övervinna den? -Ja.
-Lovar du det? -Ja, det lovar jag.
Fan ta cancer.
Går det bra om jag kör nu?
Vad är det? Vad händer?
-Vi är framme. -Ja, det var ju nära.
Ut med dig. Hoppa ut nu. Jag har annat att stå i.
-Okej. -Vi ses på söndag.
Nästa år, då? Kommer du att finnas kvar nästa år?
Ja, om 50 år också.
Jag kommer aldrig att dö.
Gå och prata med ditt ex nu.
Mitt ex?
Toppen.
Fixa äktenskapet. Få slut på mardrömmen.
Fokus. Se så. Fokus.
Har du skaffat en valp?
Får jag hålla honom lite?
Hej på dig. Hej på dig, vovven.
Vad heter du? Ziggy? Hej på dig, Ziggy.
Det här är faktiskt en grann danois.
En grann grand danois är vad du är.
Det här är ju trevligt. Underbart. Bra där.
En barnpool åt Lulu här, kanske.
-Tack för tipset. Hon sover. -Jag sökte dig.
-Har du skrivit på skilsmässopappren?
Va? Nej.
-Det vägrar jag göra. Jag älskar dig. -Vad säger Becka, då?
Det är slut. Vi har bröllopsdag i dag.
-Det glömmer jag aldrig. -Du ska få nåt sött av mig.
Jag har tuggummi i fickan. Tar du det?
-Nu räcker det. Vi har gått vidare. -Inte jag.
-Har du gjort det? -Jag tror det.
Har du träffat nån annan?
-Nej, men jag ska nog försöka. -Låt bli det.
Visst, jag ska aldrig ha nån annan. Jag skämtar.
Nästa gång du har umgänge får du skriva på pappren.
Jag skriver inte på...
Teddy? Vad fan gör du här?
Än du själv, då? Vem är du?
Leanne vill inte att du dyker upp så här.
-Hur känner du min fru Leanne? -Inte nu igen.
-Jo, tydligen. -Vad är det som händer?
Denne främmande och förhoppningsvis homosexuelle man begår intrång.
Jag är hemskt ledsen, Patrick.
Heter han så? Patrick.
-Vem är Patrick? -Det vet du. Han är min pojkvän.
-Gå om du inte ska skriva på pappren. -Har jag inte gjort det? Bra.
Äntligen nåt jag är glad att jag skjuter upp.
Jag lämnar dig inte ensam med den där jäveln Patrick.
Vi känner honom inte.
Nämn tre saker du vet om Patrick.
Han är läkare.
Psykiater.
-Mer? -Han kan två andra språk.
Kan du? Ett par språk?
Vadå? Franska?
Franska kan väl alla.
-Kan du det? -Rätt bra. Det andra, då? Nåt enkelt?
Ungerska.
Det var faktiskt imponerande.
-Han kvalade in till OS... -Jag fattar.
-Lita inte på honom. Kolla skägget. -Men väx upp, för fasen.
Ska jag växa upp? Visst. Det gör jag om några minuter.
Och så igen och igen och igen och igen.
Kom inte och säg åt mig att växa upp, för det gör jag allt.
-Ska jag ringa polisen? -Nej då.
Vill du inte att jag ska vara lyckig?
-Jo. -Patrick är fin. Det har du själv sagt.
Jag har äntligen fått ordning på livet igen.
-Min bok säljer bra. -Bok?
-Jag får skriva två till. -Blev du klar med boken? Fenomentalt.
-Vad handlar den om? -Du hade ju läst den.
-Beskriv den med dina ord. -Hela boken är mina ord.
-Beskriv den ändå. -Den handlar om en kvinna...
...som blir kär i en kille som visar sig vara hennes undermedvetna...
-...och kidnappar henne och... -Så bra.
-Väldigt originellt. Lysande. -Tack.
Jag är stolt.
Jag menar det. Var har du ringen?
Vigselringen.
Jag har tänkt berätta, men...
Bli inte arg. Vi var och badade och när jag gick upp ur vattnet...
Jag letade i timmar. Jag visste inte hur jag skulle säga det.
Den var unik.
-Pappa gjorde den åt mamma. -Jag vet. Du...
Det kan ju hända att det är ett tecken.
-På vadå? -Det vet du?
Okej. Visst.
-Jag har pappren. -Jag skriver på.
Hur är det?
Pat...
-Är du psykiater? -Det stämmer.
-Får jag be dig om ett utlåtande? -Visst.
En vän till mig har en kris.
-Jaså? -Livet springer liksom ifrån honom.
-Det gäller din vän, alltså? -Ja. Ena sekunden var han ung.
Plötsligt har han mer liv bakom sig än framför sig, och allt...
...som han såg fram emot är förbi.
Och det känns verkligen som om han har ett nervsammanbrott.
Herregud.
Du, det är lugnt.
Du, Teddy... Det finns ett gammalt ungerskt ordspråk.
Aki kit nyulathajtegyet se ver. Jag ska översätta det.
-Lugna ner dig. -Okej. Okej, varsågod.
Det betyder ungefär "den som gapar efter mycket mister ofta hela stycket".
-Du älskar ju Leanne. Och Tallulah. -Ja, det gör jag väl.
Men om du älskar Leanne, så måste du låta henne leva sitt liv.
Och vad din vän beträffar...
...så ska han nog tänka om lite.
För visst, å ena sidan, så är livet kort.
Men å andra sidan, så är det det längsta man är med om.
Helvetes jävlar.
-Varför gråter han? -Inte den blekaste aning.
Är det de pappren?
Grattis på bröllopsdan.
Varsågod.
Tack.
Se på Ziggy. Vad stor han har blivit.
-Får jag gå ut med honom? -Ja, visst.
Kom, Ziggy.
Det är nog bara du som förstår mig.
För ett hundår är väl sju år?
Du lever sju gånger fortare än andra-
-och jag lever 50 000 gånger fortare än andra-
-så du vet inte hur bra du har det.
Vill du springa lite?
Här. Här.
Toppen. Så var det dags igen.
För höge... Helskägg. Självklart har jag helskägg.
Det är så långt det har gått. "Cast Away", för helvete.
Choklad på en hundstrand? Folk är djur.
Hundar dör av choklad! De dör av det!
Vad är det för fel på folk?
De dör av det.
Innehåller jordnötter?
Lika bra.
Det är ju ändå bara en tidsfråga nu...
Vad är det?
Inget.
-Är du ledsen? -Ledsen? Nej. Eller jo, lite.
-Inte för att det angår dig. -Varför?
Varför jag är ledsen? För att livet suger.
-Varför? -Tja, det bara är så.
-Är du arg på mig? -På dig?
Varför då? Vi känner ju inte...
-Var är dina föräldrar? -Mamma handlar. Pappadag.
Din pappa verkar lite oduglig som lämnar dig på en strand. Var är han?
Tallulah?
Nämen, ser man på. Jösses.
-Vad stor du har blivit. -Nähä.
Jo, från så här till så här.
-Det går väl inte. -Jag vet. Det låter otroligt.
Jag ser din mor i dig. Nu är så vackra båda två.
Mamma säger att jag har dina ögon.
Att dina ögon är de vackraste i världen.
Säger hon det? Säkert?
-Hur gammal är du? -Åtta.
Säger du det? Tiden går.
-Hur gammal är du, pappa? -Oj, jag har tappat räkningen.
-Är du gammal? -Ja, jag är gammal.
-Är jag gammal? -Nej, du är ung.
Och det är det bästa som finns, men det tar slut för fort.
Lova mig en sak, ifall vi inte ses på ett tag.
Hör på. Du ska ägna dig åt precis det du vill i livet.
-Om du vill bli astronaut, skådis... -Jag vill bli enhörning.
Fantastiskt. Gör det. Lev ut.
Du ska göra precis det du vill.
Låt inte en enda sekund gå förlorad.
-Lova. -Jag lovar.
-Då så. Bra. -Jag är kissnödig.
Jaså?
Då går vi hem. Vill du höra nåt kul?
-Jag har inte kissat på typ åtta år. -Det går väl inte.
Jag vet. Det låter otroligt.
Jag skaffar en sadel åt honom så att du kan rida. Som drottningen.
Tror du att det går? Du hade kunnat rida in på honom.
Du är kul.
-Vad är det roligaste jag sagt? -Att potatismos var spökbajs.
Internhumor är internhumor.
Får jag fråga dig en sak, Lulu? Är jag en bra pappa?
Säkert? Jag klarar konstruktiv kritik.
-Hur kan jag bli bättre? -Mer glass.
Enkelt. Så mycket du vill, när du vill.
-Nåt annat? -Mer Poony-choos.
Jag vet inte vad det är. Antagligen nån futuristisk leksak.
Visst. Du får det.
-Det är ju enkelt. Nåt annat? -Mer tid.
-Mer tid? -Med dig.
Vi ses så sällan. Du är alltid upptagen.
Är det det som är viktigaste för dig? Mer tid? Duktig flicka.
Har det varit roligt?
Jag har muntrat upp honom.
Nej. Hon är full nu igen.
-In med dig. -Får jag leka med Poony-choos?
Nej. Du vet ju hur galen jag blir av dem.
-Vad är det? -Hej då, pappa!
Hör på. Jag vet att vi inte känner varann så bra.
Jag vet inte hur ofta jag säger det, men jag älskar dig.
-Jag älskar dig med, pappa. -Kom hit.
Duktig flicka.
Vilken unge. Vet du vad hon vill bli?
Enhörning.
Hon kanske klarar det. Vem vet?
-Varför är du ledsen? -Det spelar ingen roll.
Se på dig. Du är ju overklig. Du åldras inte.
Vad är det som pågår?
Du ser kry ut, du också. Du har gått ner i vikt.
Jag kanske börjar reda ut all skit.
Skägget är jag inte förtjust i.
Gillar du inte skägget? Jag trodde det, för att...
-Hur är det med Pat, förresten? -Det är bra.
Bara bra?
Jag frågar åt en vän.
Vi har faktiskt lite problem.
Problem? Det gör mig ont.
Jag höll på er. Se mig i ögonen. Jag säger som det är.
Världens vackraste ögon.
-Adjö, Teddy. -Vi ses, Leanne.
Vänta, Leanne!
Leanne! Grattis på bröllopsdan.
Leanne.
Leanne?
Glasögon? Efter allt jag har gått igenom har jag skaffat glasögon?
Leanne!
Nu, då?
Ring Sam.
Vad van är det här? Vad löjl...
Hur låser jag upp den?
Jaha, ja. Då så. Ring Sam.
Numret används inte.
Ring Sam.
Det här är inte sant. Ring Sam.
Numret används inte. Kontrollera numret och försök igen.
Du sa ju 50 år till.
Du lovade att finnas kvar i 50 år. Var det bara tomma ord?
Helvete, Sam.
Jag fick ju inte ens ta farväl.
Jag har väl varit för insnärjd i min egen skit.
Om jag ändå fick ett år till med dig. En dag. Eller bara...
...fem minuter.
Nu är jag här.
Jag väntar på dig. Vad kan jag göra annars? Vi...
Vi ses snart. Nu dröjer det inte länge, kompis.
Tiden är knapp.
Ja, för mig.
-Hur går det? -Sådär. Jag är på kyrkogården.
Den påminner om hur värdefullt livet är.
Visst. Skriv en bok om det. Fast jag hade inte hunnit läsa den.
Trevligt att ses igen. Det var längesen.
För mig, fast antagligen inte för dig.
Vet du vad som händer?
Att livet går för fort? Att ett år går på några minuter?
Hur kan du veta det?
Det var jag som gav dig det. Det var min bröllopspresent.
Var... Var det du som gjorde så här med mig?
-Hur då? -Jag vet inte hur det fungerar.
-Ta bort det. -Det går inte.
Varför gjorde du så mot mig, då? Vad har jag gjort dig?
Tycker du inte om det? Är ditt liv förstört, så har du själv förstört det.
Gåvan låter dig se hur livet blir.
Gåva? Det är ett gissel.
Ibland känns det så.
Hur kan du veta det?
-För många år sen... -Jag vill helst inte höra...
...var jag på väg att gifta mig med en fin man.
Men innan jag gifte mig mötte jag en främling.
Nån som såg nåt hos mig på det sätt som jag såg nåt hos dig.
Främlingen gav mig denna gåva, eller detta gissel.
Därför gifte jag mig aldrig med mannen.
-Gifte du dig med nån annan? -Knappast.
Aldrig älskat nån annan man?
Vad är meningen med livet om man inte har nån att älska?
Jag älskade nån annan. Högt. Inte en man.
Förlåt om jag antog...
-Visst, lugnt. Inget fel i det. -Tack.
Jag fick det du har nu.
Möjlighet att se hela livet
Jag höll på att kasta bort det på en lögn, så jag gifte mig inte.
Jag förälskade mig i en kvinna. Vi levde ihop resten av hennes liv.
Jag berättar för henne att jag inte kastar bort åren hon gick miste om.
Jag har träffat en annan kvinna som jag också älskar.
Så länge jag är här uppe och inte där nere...
...tänker jag ta vara på livet. Därför är det en gåva.
Det är därför jag är här.
Vad gör du här? Du har ett liv att leva. Tiden går.
Man hinner inte göra allt perfekt, men jag gör det bara värre.
-Varför försöka göra allt perfekt? -Så är det i "Måndag hela veckan".
Filmen? Den har jag inte ens sett.
Har du inte? Det måste du göra. Den är helt suverän.
Vad handlar det om då?
-Har du inte mer koll? -Du är nån sorts magiker...
...som har förbannat mig. Nu dör jag av ålder innan du.
-Varför skrattar du? -Jag vet faktiskt inte.
Jag är ganska rädd.
-En runda till? -Ja, det hade varit fint.
När jag var liten fanns det inget sånt modernt som finns nu.
-Inga Poony-choos eller så. -Vad är det?
Min bror och jag brukade stå långt ifrån varann med ett snöre emellan.
Så pratade vi med varann.
Det var som om vi kunde färdas det stora avståndet med snöret.
Färdas genom tid och rum.
Det låter som om du vill göra det. Ta den här.
Kan du plantera den?
Vet du vad vi pratade i i varje ända av snöret?
-Nej. -En plåtburk.
Lulu är i skolan. Vad är det?
Minns du allt från bröllopet vi inte använde? Har du kvar det?
Jag tror det.
-Vad letar du efter? -Det vet jag när jag hittar det.
Det går fort. Jag ska inte störa dig och Patrick.
Jag har tänkt berätta det.
Patrick och jag har gått isär.
Jaså? Vad har hänt, då?
Han... Och läs inte in nånting i det här, är du snäll, men...
Han trodde att jag fortfarande var kär i dig.
-Vilka minnen. -Bra och dåliga.
Jag har hängt upp mig så på det dåliga-
-att jag aldrig har frågat om det bra. Vilka är dina bästa minnen?
Det var längesen.
-Snälla. Berätta om några bara. -Hur många är några?
Kanske...tio.
Tio?
Kör till.
Jag ler alltid när jag tänker på att du bad min mage om ursäkt-
-när vi hade sex när jag var med barn.
-När jag vann i Alfapet blev du arg. -Jag lät dig nog vinna.
Du sjöng för Tallulah för att trösta henne-
-fast hon grät mer av det.
Och du pratade i sömnen när du hade druckit rödvin.
Herregud. Herregud.
Minns du när du hade ätit nåt och bad mig köra dig till sjukhuset?
När vi somnade på tåget och fick ta in på motellet som hade vägglöss.
Minns du det? Och vi sov på golvet. Det var en härlig natt.
Eller när du älskade min soppa fast jag råkade ha solkräm i den.
Du kysste mig på ögonlocken när jag hade migrän.
Jag borstade tänderna bredvid dig.
Det var bara nio.
Jag saknar att göra ingenting med dig.
Har du hittat det?
Ja, för ett tag sen.
"Öppnas först om tio år." Minns du?
Alltså. Det har varit papper.
Bomull. Läder.
-Frukt. -Trä.
Nåt sött.
Ylle.
Brons.
Keramik.
-Vet du vad det är i år? -Jag tror det.
Det är tenn.
Grattis på bröllopsdan.
-Är den till mig? -Skulle tro det.
-Äntligen kom du ihåg. Vad är det i? -Öppna.
-Har du konservöppnare? Finns det än? -Ja då. Konservöppnare.
Då så.
-Vad är det? -Hur bar du dig åt?
Det går väl inte.
-Hur? Jag förstår inte. -Det gör nog jag.
Äntligen förstår jag. Vad håller vi på med?
-Varför är vi inte ett par? -Vi hade problem.
Det hade vi. Men varför är vi inget par nu?
-Så enkelt är det inte. -Jo.
Det är mycket enkelt. Jag älskar dig.
Och jag älskar dig, men så enkelt är det inte.
Hör på. Vi har alltid gjort allt bakvänt.
Jag kysste dig, sen mötte jag dig.
Den kyssen blev nästan min död.
Men att inte kyssa dig hade varit mycket värre.
Vad väntar vi på? Vi har kärlek.
Vi har historia. Vi har en underbar unge.
Och det finns fortfarande tid. Men den tiden är oerhört knapp.
Tro mig, Leanne. Den är oerhört knapp.
Varje sekunds tvekan är en förlorad sekund.
Hur många fler sekunder av detta galna, korta liv är du beredd att kasta bort?
-Jag vet inte. Kanske tio. -Då så.
Din tid...börjar...nu.
Vänta. Det var bara nio.
Hur känns det, du nygifte man?
Jag har gjort mimosa.
Oj, är du så förtjust i mimosa?
Hej!
God morgon!
Var är min dator?
Vad håller du på med?
-Vad håller du på med, Teddy? -Bokar bröllopsresa.
-Skojar du? Vart ska vi? -Spelar det nån roll?
Var är min telefon? Där var den.
Var är det?
B... Belinda, hej! Det är Teddy.
Hör på mig, Belinda.
Jag säger upp mig. Jag älskar inte det jobbet.
Helt ärligt, så vet jag faktiskt inte riktigt vad jag jobbar med.
Vad håller du på med? Vi kan inte leva på bara min inkomst.
Jag tar ut betald semester bara. Direkt.
Ingen mer övertid. Jag ska studera fotografi, som jag älskar.
Livet är för kort för att inte göra det man älskar.
När jag har ett jobb jag älskar säger jag upp mig.
Ring upp när du hör detta. Allt gott till Peter och ungarna.
-Är du från vettet? -Inte nu längre.
-Du tänkte säga upp dig. -Gör det, du med.
När jag har en bra idé till en bok.
Vad sägs om det här?
En kvinna träffar en man som verkar perfekt.
Men han visar sig vara hennes undermedvetna.
Han kidnappar henne och det blir nån sorts thriller.
-Bra idé. -Den är din. Bokstavligt talat.
Det är bokstavligt talat din idé.
-Då så. -Vad går du på i dag?
- Hallå! Läget? -Sam! Hej, kompis!
Vad skönt att höra din röst. Det är Teddy. Hör på.
Hör på mig jävligt noga.
Lägg in en påminnelse i mobilen för i morgon-
-och gå på hudcancer- undersökning hos en läkare.
Hudcancer-undersökning.
Lägg in en påminnelse även för nästa år, år efter år.
Annars släpar jag dit dig.
Jag anar oråd. Och Sam, hör på. Jag älskar dig.
Det låter konstigt att jag säger det nu, men jag älskar dig.
Det är ingen som säger det ofta nog.
Jag älskar dig.
Just det. En sak till.
Om... När du hör talas om nåt som heter Poony-choos...
Poony-choos. Investera, kompis. Lägg allt du har.
-Det ångrar du inte. - Vad fan är det för nåt?
Vi ses. Hej då!
Då så. Vad mer? Ja, just det.
-Kommer du ihåg mitt ex? -Hon som ska gifta sig, ja. Becka.
Vad är det med henne?
Hon ska ha den här. Det är en present. Det är allt.
Jag ska måla lila här.
Varför då?
Gillar du namnet Tallulah? Du kommer att älska det.
-Lugna dig, Teddy. -Det är så mycket att göra.
Jag vill helst göra ingenting med dig i dag.
Absolut inte. Carpe diem.
Jag menar allvar. Jag menar allvar. Carpe diem, för fan.
-Vad ska vi göra, då? -Allt.
-Varför inte? -Vi har inte tid.
Vi tar oss tid.
-Okej. Och när ska vi börja, då? -Nu.
Nu?
Text: Andreas Eriksson sdimedia