Veldig til støy, da.
Det er en stor kveld for gutten. Han fikk den jenta han ville ha.
Ja. Etter at vi ble kvitt far hennes.
Gutten skal da ikke i fengsel for å ha drept ei tøyte.
Hun var udugelig. Og så den ynkelige sheriffen.
Han kunne jeg tatt der og da.
Du liker jo ikke regning. Da ville han ikke hatt noen brud.
Nå har han henne i hvert fall.
Og du har tatt deg av gutten siden han ble født.
Han har en kvinne, men aner ikke hva han skal.
Kanskje jeg skulle gi ham noen hint.
Skal en bror overgå den andre?
- Finn frem linjalen. - Jeg burde det.
Vi har en linjal på soverommet.
Der er han jo. En bror, litt nedsylta.
Se på deg.
Kjære Gud, hjelp meg.
Kom.
Jeg leter etter en kvinne. Omtrent så høy, blond, hvit kjole.
- Den vakreste i verden. - Du har mista kona di alt.
- Hvor tror du hun er? - Hva?
Hun gjør seg klar til noe du aldri har gjort.
Hun pynter seg for deg. Se på det sørgelige fjeset.
- Han står der og kysser tre. - Å, Jocelyn, min egen.
Hun vil aldri røre leppene dine.
- Fyllik. Skål. - For Callahan-gutta.
- Gratulerer. - Takk, far.
La oss få i deg litt kaffe.
FEM DAGER SENERE
- Morn. Spiller du på den? - Jepp.
- Hvor skal du? - En venn venter på stasjonen.
Rhykers stasjon? Ditt skal jeg også. Red Linstrom.
Billy Tyson.
Bind hesten til kjerra og sitt på, så jeg har selskap.
Okay.
Billy. Jeg så deg i Mesilla.
Du spilte kort med noen mexicanere og lot dem vinne.
Jeg er fra Tennessee.
- Følger du Mason-Dixon-linjen? - Noen ganger.
Det gjorde jeg også, i din alder.
Så ble jeg sheriff. Det var jeg et par år.
Så slo en ung kvinne klørne i meg. Jeg åpnet en fraktrute.
Måtte forsørge familien.
- Hva med deg? Har du ei jente? - Niks.
Har du ikke lyst til å få deg familie?
- Du liker ikke ansvar? - Niks.
Jeg hadde et par barn som deg. De ville alltid bare ha det gøy.
Hva skal du hos Rhyker?
Jeg skal bare møte en venn ved skysstasjonen.
Godt å ha deg med, okkesom.
Hjelp.
Stans. Hjelp!
Det ser ut som... miss Miller og Sid Callahan.
Jocelyn! Elskling.
Vi gikk glipp av mottakelsen.
- Nå skal du hjem. - Hjelp meg!
- Broren min venter på... - Slipp henne.
Gi deg, gutt. Det er kona til bror min.
- Hun beit hånda mi! - La henne være, sa jeg.
Hør her. Hun blir med meg hjem.
Glem det, Sid.
Hva behager?
- Det der er Billy Tyson. - Billy Tyson?
Han har jeg aldri hørt om.
- Han skyter deg. - Jaså, du?
Sett deg opp på hesten og forsvinn.
Jeg syns du skal komme deg av veien.
Sid, du har det bare i kjeften. Stikk av nå.
Bare pass deg selv, du, gamling.
- Trekker du deg, eller? - Nei, du gjør.
Du kan velge å dø, -
- eller vi kan snakke om Vest-Texas og Bonneville Ranch.
Dette er ikke slutt. Langt ifra. Og vi ses, skatt.
Finn far min.
Møt oss på ranchen. Kom.
Er du okay?
Ja.
Du er okay.
Det er okay.
Rolig.
Du rir en farlig rute.
Du også.
Og jeg har ikke noen svar.
Men det er Jody Callahans kone, og han samler seg eget oppbud.
Ta det rolig. Du er i trygge hender.
Sid har aldri blitt satt på plass før.
Da var det vel på tide.
La oss få henne opp på vognen.
Jeg har noen tepper baki.
Det blir mørkt snart. Vi kan slå leir i skaret, der er det en kilde.
- Jeg henter litt vann til henne. - Og jeg finner mat.
Vi er hos Rhyker i morgen. Kom.
Callahans kommer om noen dager.
Ikke drikk så fort.
Her, hvil deg litt.
Ikke vær bekymret. Det skal gå bra.
Er ikke gamle Callahan her?
Han dro for et par timer siden for å se til Jody på ranchen.
- Hvor er Sid? - Han dro hjem for å skifte.
- Hva faen skjedde der ute? - En unggutt blanda seg. Billy Tyson.
Han har jeg aldri hørt om. Fikk Sid tatt ham?
De så hverandre litt an, til Sid ga jenta en neve i fjeset.
Sid er hissig.
Har du sett en klapperslange ligge og sole seg i fred og ro?
Og så kaster du en stein på den? Sånn er Billy Tyson.
- Hva skjedde da? - Det spisset seg til.
Sid prøvde å trekke først. Billy var raskere.
Sid fikk ikke Colten halvt opp engang, før han fikk se Billys.
Gutten kunne skutt ham på stedet.
Men han lot ham svette. Jeg tror gamle Sid dreit i buksa.
- Hva gjorde du imens? - Jeg ble holdt i sjakk av den gamle.
De er på vei til skysstasjonen ved Wild Horse Flats.
Der har vi jo Hardy. Hold utkikk.
Vi må nok dra tilbake til ranchen og høre hva Callahan vil.
Men jeg tror ikke han vil ha bråk med Rhyker.
- La oss besøke gamlingen. - Kom.
Det var ganske flott gjort av deg.
Du satte livet på spill for henne.
Vi er på vei til Rhykers stasjon.
Skal du møte vennen din der?
Han er nok ikke der.
Blir du med oss likevel?
Okay. Vi får ta oss av henne.
Hei, solstråle. Nå må du opp.
Du trenger visst en drink. Jeg gjør, i hvert fall.
- Her. - Takk.
Det er nok vann. Ellers blir du uvel.
- Hvor lenge har du vært her ute? - Nesten en uke.
Hesten kastet meg av for to dager siden, og jeg var uten mat og drikke.
Det høres hardt ut. Hvor skal du?
Jeg har en onkel i St. Louis.
Vi får deg på en postvogn hos Rhyker.
Kan jeg betale når jeg er i St. Louis?
Det trenger du ikke tenke på.
Jeg har masse varer til Rhyker her. Jeg skal finne klær til deg.
Hopp ned.
- Håper det passer. Det vil kle deg. - Takk.
Gå borti der og kle deg. Billy og jeg setter opp leir imens.
Det er den jenta jeg husker.
Far din var sheriff i Three Wells. Du var ofte på kontoret.
Her, ta litt kaffe. Den er nok kald, men den fukter ganen.
- Takk. - Så du giftet deg med en Callahan?
Det er en barsk familie. Jeg hører de dro fra Texas hals over hode.
Jody sa rangerne var etter dem på grunn av svimerket deres.
Så de solgte ranchen sin og flyttet opp hit med kveget.
Jody er yngre enn brødrene, så de gir ham alt han peker på.
Meg også, åpenbart.
- Var det ikke syv brødre? - Jo.
Tre av dem døde i krigen, og to ble skutt i Texas etter krigen.
Av nybyggere, sa Jody.
- Vest-Texas? - Jeg vet ikke.
Mor døde for mange år siden, og for et par måneder siden -
- ble far skutt midt på natten.
Jeg var veldig ensom, og Jody var veldig snill.
Vi ble viet for en uke siden, i kirken.
Det var mottakelse samme kveld på Callahans ranch.
Alle drakk for mye.
Der er han jo.
- Mine herrer. - Han må få noen hint.
Skål for det. Velkommen i klubben.
Jeg var varm, og jeg var sliten.
Det var bråk og mange mennesker. Jeg fikk ikke puste.
Jeg gikk ut for å få litt frisk luft.
- Er det ikke mye bråk? - Jo.
Jeg hørte dem.
Det er en stor kveld for gutten. Han fikk den jenta han ville ha.
- Etter at vi ble kvitt faren hennes. - Det var Sid og mr. Callahan...
De sa at de drepte faren min så Jody kunne gifte seg med meg.
De ville ikke at han skulle arrestere Jody for mord.
Han skal da ikke i fengsel for å ha drept ei tøyte.
- "Tøyte", sa de. - Hun var ynkelig.
Jeg var for redd til å gå inn igjen.
Du kan få dem arrestert og hengt.
De sa det var Sid som skjøt far, men de vil ikke tro meg.
Det er mitt ord mot deres, og de vil benekte alt. Men det er sannheten!
Jeg tok en hest med en feltflaske og et teppe og red vekk.
- Hvor ville du dra? - Nordover til postruta.
Men jeg gikk meg vill i fjellet.
Jeg endte til fots uten mat og vann.
De vet sikkert at vi er på vei til Rhyker.
- Og nå har jeg fått dere to i knipe. - Ikke vær redd.
Vi er trygge hos Rhyker. Han er en god mann. Og tøff.
Kona hans er apasje. Hun er barsk. Hun lar ikke skje noe med deg.
Takk.
Og takk for kjolen. Den vil alltid være yndlingskjolen min.
- Det var modig av deg. - Han er ung. De er ikke for kvikke.
- Mener han dette er min skyld? - Overhodet ikke.
Han bærer på sin egen ulykke, hva den enn er.
Han ville så inderlig drepe Sid at knokene hans ble helt hvite.
Da Sid slo deg, ble det for mye for Billy.
Det var mer enn det.
Han så ut som en venstrehendt.
Men jeg er takknemlig uansett.
Du skal aldri tilbake til Callahan-folkene.
Du er sammen med oss nå.
TO DAGER SENERE
Det er en postvogn på vei!
Ptroo!
Dette er en skandale.
Du sto først i køen da de delte ut tunger, mr. Potts.
- Joe, vi har et skikkelig problem. - Hva mener du?
På vei ned skråningen traff jeg noen steiner -
- og ødela bakakselen, og rev opp hjulstellet.
Vi kommer oss ikke til neste stasjon. Det må repareres nå.
Han skulle ikke ha kjørt så fort.
Hvis jeg ikke var så god kusk, hadde vi blitt knust til pinneved.
Jeg klarte såvidt å holde igjen hestene.
Vi må visst gi dere husly en stund. Dere får bagasjen deres snart.
Og du venter vel at vi skal bære den selv?
- Ja. - Slikt ville aldri skjedd i Boston.
Dette kommer til å ta et par dager.
Nordgående vogn kommer om en uke, så Chauncy har tid nok.
- Ikke sant, Chauncy? - Jo da, sjef.
- Hva gjør squawen her? - Det er kona mi, Nellie.
Hun er kokk her, så snakk pent. Hvis ikke du vil ha mageknip.
Han skal vel bære bagasjen for oss?
Han er kunde, som deg. Vi henter bagasjen din.
Bare gå inn.
For han snakker hele kvelden.
Hei, Joe. Dette er miss Miller.
- Er det sørgående vogn? - Ja. Ødelagt. Har du varene mine?
Jepp.
Chauncy hjelper til med å lesse av. Har du med epler?
- Det har jeg. - Bra.
Han tar seg av hestene dine. Hvis dere blir her, da?
- Ja. Når kommer nordgående vogn? - Om en uke.
De tar færre turer, selv om jeg har sagt at indianerne ikke kommer hit.
- Hjelper du henne ned? - Ja visst.
Sånn.
- Dette er min venn Billy Tyson. - Morn.
- Er dere sultne? - De er.
La oss gå inn og få oss litt mat, da.
- La meg ta hesten for deg. - Takk.
Bra.
- Hvem er det? - En kunde. Hardy.
- Han venter på noen venner. - Ikke vend ryggen til ham.
- Vet du noe? - Jeg sier det senere.
Akkurat nå trenger hun å stelle seg.
- Har du bagasje? - Nei.
- La oss få deg inn. Vær så god. - Takk.
- Hvem er den pene jenta? - Vi fant henne borti her.
Sid Callahan ville ta henne med. Unggutten fikk dempet ham.
- Er han kjappere enn Sid Callahan? - Soleklart.
Sid måtte skynde seg hjem og skifte.
Men jenta må vekk. Jeg kjører henne nordpå.
De finner dere, og da er du helt alene.
Det er tryggere her. Hva med unggutten?
Han er ikke redd noe, bare urolig for jenta.
Hva Callahans angår, har han et horn i siden på dem.
Hvor lang tid har vi? Jeg så Hardy ri ut.
Blås i ham. De vet hvor hun er alt.
La oss få oss litt mat. Bli med inn.
Da er den visst klar snart.
Okay.
- Er du klar til å sette det på? - La oss gjøre det.
Gid jeg hadde drukket mer kaffe i morges.
Nellie er en god kokk, må jeg si.
Jeg trodde jeg var trygg der, at jeg var forsørget.
Takk.
Og da jeg hørte Sid og mr. Callahan si sånne ting...
La oss se om vennene dine vil spise.
- Er dere sultne? - Det kommer en rytter.
Jody vil gjerne snakke med kona si.
- Hvorfor det? - Han vil ha henne tilbake.
Hun mener at Callahanfamilien drepte faren hennes.
Hvorfor faen skulle hun ville snakke med ham?
Han syns hun skylder ham en forklaring.
Han aner ikke hvorfor hun forsvant, eller hva hun vet.
Hun kommer ut på trammen, men Billy og jeg er her.
Og det er alt.
Ingen får legge hånd på henne. Aldri.
Billy, Callahans vil henge deg for at du ydmyket Sid.
- Jeg tenkte meg det. - Okay.
Venn av deg?
Han er den eneste jeg tør vende ryggen til.
- Du stoler visst ikke på noen. - Nei.
Okay, la oss spise.
Hva med å gå ut og ta litt frisk luft og en tur? Det hjelper.
- Hva skjer? - Du trenger ikke bry deg.
Vi vil vite...
De drar i ettermiddag, så pass deg selv, og spis maten.
Ikke snakk ned til meg. Jeg eier halve Boston.
- Du får dra tilbake dit, da. - Jeg liker ikke den tonen.
Trives du ikke her ute i Vesten, så dra hjem.
- Jeg melder deg til selskapet. - Gjør endelig det.
Det foregår noe her.
Hva det enn er, gjør du ikke situasjonen bedre.
Du? Hvem er du, at du tror du kan dømme en mann som meg?
Du er en kvinne.
- Hvor er faren og broren min? - De kommer i morgen.
Hvor mange menn har de, Hardy?
Den gamle som arbeider der, Rhyker og apachekona hans.
Vognmannen, to passasjerer, Billy og jenta. Og postkusken.
Det er nokså åpent lende.
Twigs har rett. Eneste dekning er bakken bak huset.
Det er et skur der. Vi kan sette noen menn i skarene rundt stedet.
Det er en kilde like ved.
Der kan vi slå leir. Tre menn i sørenden og tre i nord.
- Du og de andre blir med oss. - Ja.
Det er nokså åpent. Dere finner et sted, ikke sant?
- Og sørger for at de ikke stikker? - Ja, vi finner på noe.
Wiley, kom.
- Jeg tok på meg finhatten for henne. - Og hun stakk av.
På grunn av praten hun hørte.
Husk, det var du som banket ihjel den tøyta.
- Hun lo av meg. - Jeg vet det.
Hun rakk å si det til sheriffen. Det var derfor Sid skjøt ham.
Og din uskyldige brud vet alt sammen.
Hun skjærer eplene veldig tynt.
Og så lar hun dem trekke i whisky.
- Det er hemmeligheten. - Høres godt ut.
Dere vil elske den kaken. Den er nydelig, og en av grunnene til...
- Vi har gjester. - Skatt!
Er du der inne? Skatt. Gudskjelov.
- Du blir der. - Jeg er ikke ute etter bråk.
Jeg vil bare snakke med kona mi. Det er min rett.
Skatt...
- Hvorfor stakk du bare av? - Du vet hva du har gjort.
Hun hørte broren din si at du drepte en kvinne.
Hva?
Faren hennes ville pågripe deg, så de skjøt ham.
Men det er jo ikke sant. Var det derfor du stakk av?
På grunn av en løgnhistorie? Bli med meg, skatt.
- Det gjør jeg ikke. - Hun vil oppheve ekteskapet.
Er det det du vil?
Sånn uten videre?
Nei! Nå skal du høre her.
Hvis du ikke blir med meg, vil mange uskyldige dø.
- Hva mener du? - Vet dere hvem jeg er?
Faren og broren min kan ha 30 menn her i morgen.
Vi er her da.
Vil dere dø i denne rottefella? For å holde en mann unna kona si?
Det er min kone!
- Du redder liv ved å bli med. - Jeg blir ikke med deg.
Jeg skal få deg tilbake. Du er min!
Tyson.
Du er ingenting.
Du er en snok.
Du hadde flaks med Sid.
La oss se hvor høy i hatten du er i morgen, når vi klynger deg opp.
Hvis ikke dere vil stikke av.
Vi er her.
Faen.
Det er din skyld, skatt. Din skyld!
Han mener det, Billy.
- De har ikke mye dekning. - Nei.
Det er et skar der borte, og så er det bratte fjellet.
Vi får være forberedt.
- Hva tenker du på? - At vi trenger en drink.
Ja, la oss gå inn.
Husk å se deg for ved vadet over Cibecue Creek.
- Chauncy, er det den siste? - Det er det.
Min herre.
- Vær så god, frue. - Takk.
Godt å bli kvitt ham.
- Har du noe dynamitt? - Ja, gravd ned bak låven.
Men kubbene holdt på å lekke, så de kan være farlige.
- Vet du noe om dynamitt? - Hva er det å vite om den?
- Er den våt, er det nitroglyserin. - Er den våt, rører vi den ikke.
- Jeg har sett den eksplodere. - Okay, la oss se på den.
- Hva skal de? - Hente noe dynamitt.
- De kan bli skadet. - Kom. Vi setter oss.
La oss hvile oss litt.
Du liker Billy, hva?
Han ville drepe Sid, og virket sint fordi han ikke gjorde det. Hvorfor?
Før jeg ble gift, var jeg sheriff.
Jeg møtte mange menn med arr på sjelen.
Billy er sånn.
Det er et stridt land. Det skaper stridbare menn.
Du trenger ikke være engstelig for Billy.
Slipp våpnene!
Hva faen er det dere innbiller dere? Dere kan da ikke stanse postvognen.
Nå skal du høre her, postbud.
Ingen får dra noe sted før jeg får igjen kona mi.
Kona di er på stasjonen. Vi har ikke noe utestående med deg.
- Flytt deg. - Jeg har rettigheter. La oss kjøre.
- Inn med deg! - La oss kjøre. Vi gjør ingenting.
Mine herrer, frue...
Vi Callahan-gutta får alltid det som er vårt.
Dere bestemmer selv om dere vil dø her ute i villnisset.
Vi kjører!
Du skjøt ham, din satan.
Snu.
Kjør rett tilbake til Rhyker.
- Har du sprengt noe før? - En gang.
Hva gjør de?
Det er ikke bra.
- Hva skjedde? - Jody Callahan og kunden din...
De stanset oss for å få tak i jenta. Ingen får dra noe sted -
- før de får henne igjen.
- Så la dem få henne. - Det gjør vi ikke.
Nei, det gjør vi ikke. Gå inn. Nellie lager noe til dere. Unnskyld.
- Det er ikke bra. - Jeg vet ikke...
- Går alle løs på oss på en gang? - Ikke første gangen.
De vil prøve å tvinge henne ut, -
- men de vil nok ikke drepe flere. Det er for mange vitner.
Jeg håper planen din virker. Kom.
Hør etter. Når far og de andre kommer...
Vi vet hva de fleste av dem høyst sannsynlig vil gjøre.
Bortsett fra... Hva med Tyson?
- Hva sier du, Twigs? - Jeg vet ikke.
Han arbeider aldri for noen.
Men han er den raskeste jeg har sett.
Hvis du utfordrer ham, skyter han deg.
- Han lot Sid slippe. - Han hadde kanskje sine grunner.
- Ingen er raskere enn ham. - Vi finner en måte.
- Hvordan får jeg igjen kona mi? - Passasjerene kaster henne vel ut.
Rolig. Du skal få både bryllupsnatt og hvetebrødsdager.
Jeg liker det ikke, Red. Det er ikke bra for forretningen.
Be Chauncy være forsiktig. De ville blitt glade for et gissel.
- Det har jeg sagt alt. - Vi får bråk med passasjerene.
Å ja, jeg vet det.
Vi må holde øye med det skaret. De kommer kanskje den veien.
De vil nok bort til innhegningen.
La oss få oss litt kaffe. Vi får vel befeste stedet.
Vi kan lage en barrikade foran, og stenge vinduene.
- Liker du Boston? - Et skjønt sted.
- Pass dine egne kort, takk. - Oppfør deg som en gentleman.
- Vi har ikke hele kvelden. - Ta det rolig.
To par, konger og åttere.
Straight flush.
- Jeg kaster meg. - Selvfølgelig.
- Dere får unnskylde meg. - Det er helt greit, vennen.
Hvis noen blir drept, er det min skyld.
Far ble drept av Jodys familie.
Jeg har fortsatt så dårlig samvittighet.
Han døde fordi Jody drepte en kvinne, -
- og faren din ville arrestere ham for det.
- Jeg har det forferdelig likevel. - Du kan ikke for det.
Du kan bare for at du er altfor pen.
Gå inn igjen.
- De kan få tak i deg her. - Ikke når du er her.
- Jeg er bare en enkelt mann. - Mer som 20.
Mr. Linstrom sa at far din var en god sheriff.
Ja, det var han. Han likte ikke Jody.
Men det gjorde du?
Da far døde, var jeg alene og...
Men nå er du her. Jeg får gå inn før jeg sier noe tåpelig.
Og før jeg glemmer at du er gift.
Jeg er ikke gift. Ikke på den måten.
Han rakk aldri å...
Du vet hva jeg mener.
Billy. Du har mye å lære om kvinner
- Er du ferdig snart, Chauncy? - Ja.
Bli med meg. Når du har gitt dyra fór, så la grinda stå åpen.
- Det er mye gress der ute. - Da rusler de jo bare sin vei.
De går ikke lenger enn til bekken. Da mister vi deg ikke så lett.
Meg? Jeg føler meg som en gammel gjerdestaur.
- Jeg står fast her. - Det håper jeg.
Du burde spise frokost.
Jeg bare tenker på hvorfor vi er her.
- Som gamle dagers ridderlighet. - Ridderlighet?
Vi gjør det rette, vi beskytter kvinner.
Og blir drept.
- Er du redd? - Nei. Du er jo her.
Jeg håper hun har litt bacon.
- Takk. - Takk, miss Nellie.
Dette er utrolig. Og ingen virker bekymret.
Den squawen kan vel finne på å stikke kniven i oss.
Nei, mr. Potts. Det er deg hun holder øye med hele tiden.
Hun beundrer håret ditt.
Det kunne blitt en fin skalp over komfyren.
Hvorfor er du egentlig her? Hvis du avskyr det så sterkt...
Jeg har jo sagt at jeg er selger.
Jeg eier mitt eget klesfirma, og tjener gode penger på det.
Jeg vil utvide, og ser etter muligheter.
Jeg selger kjøttfe. Er du interessert?
Aldri i livet. Jeg arbeider ikke med ranchere eller farmere.
Har du kone? Barn hjemme, mr. Potts?
Langt ifra.
Koner bruker for mange penger. Og de krever alltid ting.
Og når du er død, søler de bort alle de surt ervervede pengene dine.
Niks. Ingen kone, ingen barn.
- Hva med deg? - Jo, vi har fire gutter og ei jente.
Det var flink pike, det.
- Han ville solgt meg, om han kunne. - Ta det rolig.
Hvis han snakker stygt til deg, har jeg salt i kaken hans.
- Du er veldig snill. - Bare mot folk jeg liker.
- Hvor lenge har dere vært gift? - Fem år.
Og ingen barn.
Mange menn ville ha meg. Jeg likte dem ikke.
- Hvordan endte du med Rhyker? - Joe handlet med broren min.
Da han så meg, ville han ha meg.
Så Joe kom med hester. Broren min sa: "Ikke nok."
Sånn holdt de på en lang stund.
Broren min bare lekte med Joe. Til slutt sa han ja.
Du snakker så pent. Har du gått på skole?
Nei, Joe har lært meg det.
Og å regne og lese.
Men vi har ikke barn.
Joe vil ha barn, men han tror ikke det kan skje.
- Kanskje han blir overrasket. - Det tror jeg han blir, ja.
- Når skal du fortelle det? - Snart.
Gratulerer. Så spennende.
- Du blir en god mor. - Takk.
Hal, et par hester kom seg løs fra spiltauet og leter etter gress.
Fy til helvete ...!
- Jeg aner uråd. - Nei, de er ikke her ennå.
De venter til det blir mørkt.
Vi er ikke nok til å dekke det skaret.
- Hva gjør Mintz? - Han fanger et par løse hester.
Skyt, Wiley.
Mintz, kom tilbake!
- Hva var det der for noe, da? - Et varselskudd.
- Skynd deg. - De skyter. I dekning!
Det er et varselskudd. Kom.
Stakkars Mintz. Han var familiefar.
Det kan ikke fortsette sånn.
- Hva faen skjer? - Wiley har blitt blaut, eller blind.
Du vet hvem som kan gjøre dette ferdig.
Jeg liker ikke dette her. Hva venter vi på?
Faren din sa vi skulle vente på ham og broren din.
Vi får henne igjen, og så henger vi den lille dritten.
- Tiden er inne. - Ja, spreng noen av dem.
Skyt kubben ved hytta oppe på bakken.
Hva slags kar går imellom en mann og hans kone?
Det må vi ta senere.
- Jocelyn! - Etter ham. Nå!
Jocelyn!
Hva var det?
Jeg tror jeg har hjernerystelse.
Herregud...
Hva gjør dere her? Opp på bakken med dere. Fort.
Vi skal da ikke gjemme oss i huset. Vi er i krig.
- Hent stolen. - Okay.
- Nok av slike greier. - Godt du har et hardt hode.
- Går det bra? - Ja.
Gjorde det vondt?
- Vi må få overtaket her. - Riktig.
Vi må snu det til vår fordel, så de taper.
- De bruker kraftig artilleri. - Jeg har en idé.
Hva med å sende inn Twig og få til en avtale?
- Det er et godt forslag. - Takk.
- Jeg kan bli tatt som gissel. - Slutt å syte for den minste ting.
Du er smart, du fikser det. Bare få det gjort.
- Ned. - Hva skjer?
Kjemp eller hold munn. Og ligg lavt.
- Hold øye med bakvinduet. - Hva har skjedd?
De skjøt kusken, så vi sprengte litt dynamitt på bakkekammen.
- Drepte dere dem? - Neppe.
De dreper dere. De vil ikke ha vitner.
De vil ha jenta, så hold kjeft.
- Jeg har bare en sånn Derringer. - Dere kan snike dere vekk i kveld.
- Snike oss vekk? Gi meg et våpen. - Kan du skyte?
Bestefar og onkel lærte meg det. Gi meg det geværet.
Jeg vil ikke være skyteskive. Dere får kjempe.
- Jeg dekker baksiden. - Okay.
Ikke vær urolig for ham.
Det er de der ute som skal være redde hvis vi slipper ham løs.
Bare hold dere nede.
- Billy. De gir dere en sjanse til. - Vil dere ha litt flere smell?
Send ut jenta, og la dem henge deg, ellers skyter de dere i filler.
Hvor mange er de?
Et par karer sperrer veien mot nord.
Det er en gjeng i sør. Callahans, Hardy og seks til.
- Hva med bisonjegeren? - Wiley er bak stasjonen.
Men jeg vet ikke hvor lenge. Han blir fort sulten.
- Hvorfor er du her? - Vel...
Jeg var ikke helt sikker... før nå.
- Blir du med oss? - Jepp.
Du blir den første de henger.
Hvorfor skal vi stole på deg?
Jeg og Billy har kjent hverandre lenge. Og vi har planer.
- Hva syns du, Billy? - Vi har kjent hverandre lenge.
Hva nå?
Jeg kunne trengt en god kopp kaffe.
Hvis Billy stoler på deg, er det greit for meg.
Jeg vil snakke med Twigs.
Vi får få det til å se troverdig ut.
Da må du ta meg til fange.
Sid fortrakk ikke en mine da du nevnte Bonneville Ranch.
Men før eller siden vil han tenke på det.
Vi vet at det var dem.
Hva faen ...?
Hva er det Twigs driver med? Hva gjør han?
- Han vil ha fred, far. - Han vet vi vil ha jenta, hva?
- Og Billy Tyson. - Og Billy Tyson.
- Hvis han ikke kommer ut snart... - Snakker han stadig?
- Jeg vil ha kona mi. - Vi vet det. Slapp av.
Men vil hun ha deg?
Hun er bare redd.
De skjulte ansiktene, men det var en død hest med Callahanmerket -
- og en rifle med samme merke på kolben.
Da du skrev at vi skulle møtes her, -
- håpet jeg du visste hvem som hadde gjort det.
Jeg var sammen med dem lenge, men var ikke sikker.
Men... lukta sitter i.
Rhykers kone lager god mat. Disker hun opp eller stikker hun meg ned?
Ta det rolig. Kom, la oss gå inn.
Jeg skal gå god for deg.
Han er i orden.
Twigs kom seg lett inn.
Kanskje han snakker med dem ennå.
Det har sikkert passasjerene sin egen mening om.
Kanskje de sender Twigs ut sammen med jenta.
- Skal jeg gjøre et nytt forsøk? - Nei, det er for sent.
- Jeg har overtalt henne før. - Det er for sent. Hører du?
- Vi må gå hardt på dem. - Det må ikke skje kona mi noe.
Det gjør det ikke.
Du kan ikke dra ned dit!
Det er noe jeg ikke får til å stemme her. Billy Tyson.
- Hva har han med dette å gjøre? - Jenta beit meg.
Det blødde, så jeg slo henne.
- Beit hun deg? Bare det? - Han nevnte Vest-Texas også.
Du var ung, men vi plyndret vel 12 gårder i Vest-Texas.
- Det var ingen Tyson der da. - Han nevnte Bonneville Ranch.
Jeg mistet to brødre der. Nybyggerne slo fra seg.
De slo veldig hardt fra seg.
Da vi dro levde ingen av dem, og vi brente stedet.
- Hvordan vet Billy Tyson om det? - Kanskje er han i slekt med dem.
Samme det. Han har ingen bevis.
Nei, men det tror jeg ikke han trenger.
- Hva foregår? - Twigs er en venn.
Og hvis du snur ryggen til ham?
Er han din venn, kan vi iallfall ikke stole på deg.
Mr. Potts. Sett deg, og slutt å oppføre deg som en...
fordømt egoist.
Jeg prøver bare å holde meg i live. Dere burde dere også.
Billys venner er mine venner.
- Takk, Chauncy. - Kan du holde vakt?
Jeg snakker amerikansk, gamle mann.
Gamle mann, du ...?
Jeg kunne lukte biffen på en mils avstand.
- Hvordan går det, Twigs? - Hvem sin side er du på nå?
- Kjenner du ham? - Ja, han er i orden.
Jeg er på hennes side... hun med biffene.
- Jeg tenkte meg at du kom. - Jeg ble sulten.
- Dette er Billy Tyson. - Er det flere der ute?
- Hvem er det? - Wiley. Twigs går god for ham.
Seks av dem sneik seg inn på låven din. Men det er alt.
- Jeg heter Jed Wiley. - Det var da utrolig.
God dag, mine damer.
- Jeg så sporene dine der ute. - Men du sa det ikke til dem?
Du er veldig tillitsfull, Billy.
Alt Twigs sier, tror jeg på.
Hvorfor det?
Han er fetteren min. Men hold det for deg selv.
De har nok fått tak i flere folk.
Det er sikkert ti harde karer i tillegg til Callahans og Hardy.
- Men vi kan forbedre sjansene. - Hvordan?
- Jeg og Billy rydder låven. - Det er ikke særlig god dekning.
Vi må skynde oss.
Vi kan ta med Wiley, men han sinker oss kanskje.
Det er godt mulig.
Men jeg har en kule som er raskere enn noen av dere.
Uansett hva dere har tenkt, vil jeg være med.
Du kan bli truffet.
Jeg skyter mye bedre enn du tror.
- Greit. - Potts må være med og slåss.
Vi har Wiley, Rhyker, meg, Chauncy -
- og denne skarpskytteren av en dame.
Og Jocelyn? Faren var sheriff. Hun kan nok håndtere et våpen.
- Det kan Nellie også. - Fint. La oss sette i gang.
- Twigs har forrådt oss. - Ja, og Wiley også.
Jeg så ham gå inn på baksiden, og ingen skjøt noe skudd.
Samme det. Han er en gammel krok, han datt av lasset for lenge siden.
- Samme det. - Hva gjør vi nå?
Send et par menn opp veien, og poster dem der Wiley var.
Ved soloppgang går vi på dem med alt vi har.
- Vi vet ikke hvor dynamitten er. - Samme det.
De kan ikke treffe den i mørket, og vi angriper før det er lyst.
Jeg vil ikke at det skal skje min kone noe.
Hold kjeft! Det er ikke tiden for det nå.
Alt dette rotet er hennes skyld.
Jeg vil ha henne tilbake like pen, ikke herja.
Det handler ikke om ditt bryllup, men om at vi ikke dør i en klanfeide.
Kom. Denne tunnelen går ut til låven.
Sånn.
- Den er lang, men dere når frem. - Billy?
Vær forsiktig.
- Du skremmer livet av ham. - Jeg må lære ham bedre å kjenne.
En vakker dag.
Han sa ikke at vi måtte krype.
Han har i det minste satt noen lykter her nede.
Jeg kan se enden. Vi får slukke lyktene.
De er overalt.
La oss ta så mange som mulig, og så stikke av.
- La oss sette i gang. - Etter deg, Billy.
- Ser du noe? - Nei.
Jocelyn, ser du noe?
- Vent. Tenk om det ikke er dem? - Akkurat.
Jeg trodde ikke vi fikk se dere igjen.
- Velkommen tilbake. Er dere okay? - Det var litt av en tur.
Hun ble bekymret, og ville følge etter dere.
Wiley måtte bære henne hit. Hun hylte som en stukken gris.
Hun er hypp på deg.
Vi drepte fem. Vi mangler fortsatt alle Callahans og Hardy.
Det er kanskje seks til.
- Hva nå? - Hva sier du, Billy?
Vi har to kubber dynamitt på bakken og en mesterskytter her inne.
- Det er bortkastet å bruke dem nå. - La oss vente på dem.
Nellie har laget kaffe og eplekake.
Et brutalt angrep. Noen flyktet, resten døde.
- Har alle stukket av? - Hva?
- Bare sånn? - De hadde flaks, bare.
- Har vi ikke noen der ute? - Nei.
Samme det. For i morgen skyter vi stedet til småflis.
Vi dreper hver eneste en.
Kan du ikke få tak i flere folk?
Det har vi ikke tid til! Vi kom for å gjøre en ting.
Vi setter livet på spill i en klanfeide -
- for "nesten" -bruden din.
Hent karene tilbake. Betal dobbelt, hvis du må.
- Ta et våpen og drep noen. - Skal bli.
- Mr. Potts, er du med? - Unnskyld.
Billy, du og Twigs burde sove. Jeg tar første vakt.
De angriper ved daggry.
Okay, Chauncy. På tide nå.
- Okay. - Kom.
Våkn opp.
Våkn opp. Det blir farlig. Kom.
Rhyker, ta over. Jeg må lade.
- Dere må ikke treffe henne! - Hold nå kjeft.
- Kan dere se henne? - Nei.
Hva skyter dere på? Ikke treff kona mi, Sid.
- Hold kjeft! - Hun ligger på gulvet.
- Har dere sett at hun ligger? - Ellers får hun hull i skallen.
Nei! Dere må ikke treffe henne.
Ser du boksene? Det er dynamitten. Skyt dem.
Jeg ser dem.
Faen i helvete... Jody. Jody.
Jody!
Faen. Jody!
Far! Jody puster ikke.
Jody! Jody!
- Far, er du okay? - Drep hele jævla bunten.
Det skal jeg.
Ikke la noen leve.
Du ser ikke så godt ut, Blair.
Etter krigen plyndret dere små rancher i Vest-Texas.
- Vi trengte gresset. - En av dem var Bonneville Ranch.
- Dere drepte far og folkene hans. - Og så?
Dere slo ned en gutt med en pistol, og kastet ham i en brønn.
- Ja? - Men jeg var ikke død.
Twigs kom og dro meg opp av brønnen.
Var det deg?
- Så dro dere mor rundt bak huset. - Det var Hardy!
Vil du skyte en død mann? Det var Hardy.
Hvor er han?
Han har tatt halen mellom beina, det kan jeg love deg.
Så jeg siktet på ham, og jeg skjøt. Og så falt han.
Han veltet som en ungstut. Som en ungstut.
Ha det.
- Ha det bra. - Frue.
- Du var fantastisk. - I like måte.
- En fornøyelse, frue. - Ha det.
Nå går postvogna, gutter.
Da var det gjort.
Ikke noe er forandret. Ikke det spor.
Jo da. Nellie har laget eplekake. Hvem vil ha?
Er det det det handler om? Eplekake?
Jepp. Det handler bare om varm eplekake.
Og jeg kjenner smaken alt.
- Wiley spiser alt. - Nellie sparer et stykke til meg.
- Verdens beste kone. - Det burde alle menn syns.
Derfor er kona mi den beste. Hun sendte eplene.
Det gjorde hun.
Nå er det slutt, Billy.
Oregon venter på oss.
- Nå kan vi nyte litt fred og ro. - Ikke særlig lenge.
Alt er overstått. Nå er det tilbake til de gamle rutinene.
- Nei. Du skal bli far. - Hva?
Du skal bli far. Før snøen kommer.
Hva?
Gutter, jeg skal bli far!
Kom. Billy, jeg har laget et barn!
Har dere hørt det?
- Du kan gå inn igjen nå. - Det vil jeg ikke.
- Hvor skal du nå, Billy? - Oregon.
- Twigs og jeg finner et sted. - Heter han virkelig det?
- Nei, han heter Jess Bonneville. - Og du?
Billy Tyson Bonneville.
- Jocelyn Bonneville. Fin klang. - Jeg har ikke fridd. Du kan ikke...
Når du redder ei jente, må du gifte deg med henne.
- Kom deg inn nå. - Aldri.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service