"Madison, Delaware." Wow.
Mamma, är du säker att inga andra ställen
sökte vice rektor?
Som var då?
Guantanamo Bay?
För varmt.
Nordkorea? Nej.
De ringde aldrig tillbaka.
Detroit?
Nu är vi här.
Kom, kom.
Titta, en trädgård.
Det kan du aldrig få i New York.
Du behöver inte övertala mig.
Jag stannar för jag älskar dig. Jag älskar dig också.
Och jag har kollat upp det.
Enligt lagen får jag inte bo själv förrän jag är 18.
Kolla in köket.
Det är större än vår lägenhet.
Vi lagar inte mat.
Se på all bänkyta
vi kan ställa färdigmaten på.
Hör du det där?
Nej, jag hör ingenting.
Precis.
I direktsändning från New York,
min syster Gale!
Med gästen, systersonen Zach.
Ge mig en kram!
Det är en SNL-referens.
Just det. Du bodde i New York.
Herregud!
Se på dig!
Du har ingen färg.
Vi måste ändra på det.
Herregud, vad härligt att se dig.
Du med. Jag måste bara kolla in honom.
Jisses. Han blir stiligare varje gång jag ser han.
Så snygg. Tack, moster Lorraine.
En sån vacker pojke.
Tack gode Gud, för du var ett sånt fult barn.
Där har vi det. Lorraine.
Vadå? Det gör inget. Han är stilig nu.
Han kan inte gärna gå från ful,
till stilig och sen tillbaka igen.
Nej, den faran är över.
Just det, jag glömde nästan.
Jag har en present till dig för jag är en cool moster.
Den är från min nya kollektion för män.
Kolla in den.
Grym.
En begränsad upplaga, så du kommer inte se
många män med en likadan.
Ja, nej, jag kan inte fatta varför nån skulle bära den.
Den är verkligen en begränsad upplaga.
Prova den. Kolla om den passar.
Prova den nu? Okej.
Testkör den lite.
Ja. Kolla, jag menar, kom igen. Som en smäck.
Okej.
Jag ska bära lite kartonger nu, så vi ses.
Älskling. Ha kepsen på. Jag vill inte du ska bränna dig.
Och du passar så bra i den.
Tack. Cool.
Smidigt.
Så du är den nya grannen?
Ja, trevligt att råkas.
Hur lång tid tog det att köra från New York?
Nej, jag menar med
med tanken på den fina kepsen.
Åh, den här... Nej.
Det är... faktiskt en present från min moster.
Det är också en present till mig
och alla andra som får se dig bära den.
Jag är Zach, förresten. Jag är Hannah.
Hannah.
Jag måste gå.
Bra snack.
Hej, vi flyttar in precis.
Bara... jag och min mamma.
Kepsen var en present. Ser du staketet?
Ja.
Håll dig på din sida.
Håll dig borta från min dotter, håll dig borta från mig...
så blir det inga problem.
Så, jag träffade precis vår granne.
Riktigt kramgod.
Oh, Mr. Shivers?
Ja. Han flyttade till stan för ett par år sedan.
Mycket mystisk.
Mycket sexig. Jag älskar hans doft.
Det luktar mint och kroppsodör. Det funkar.
Inte min typ.
Jag kommer ihåg den dagen.
Är du okej, raring?
Ja, förlåt.
Jag ska börja göra ordning mitt rum.
Stryka det från "att-göra-innan-man-dör-listan".
Hur mår han?
Det har varit jobbigt.
Han håller upp en fasad.
Förhoppningsvis så hjälper miljöombytet.
Hur mår du?
Förhoppningsvis så hjälper miljöombytet.
- Okej, Zach. - Visa vad du kan.
Kör en fastball. Och en skruv.
Måste få upp den. Du måste visa tecknet.
Så där ja!
Det...
Ser du? Pappa är inte perfekt.
Nej.
Pappa kan tappa en.
Okej. Håll koll på tecknen.
Det är bara för att blocka. Du vill inte hoppa.
Det är så din fastball går förbi.
Var redo. Kör hårt nu, okej?
Älskling? Är det bra?
Ja. Hittade precis lite gamla bebis-bilder.
Jag så faktiskt ut som en Gollum-bebis.
Så är det alltid, eller hur?
- Hej, Becca. - Åh, hej.
Nya vänner, nya vänner, nya vänner.
Vad håller du på med?
Jag ska till jobbet. Ska få lite lärdom.
Lite administration.
Coolt. Mamma, jag är den nya killen,
med allt vad det innebär.
Att gå in tillsammans med vice rektorn är nog inte det bästa.
Ge mig bara 60 sekunders försprång
så jag åtminstone har en chans.
Avgjort. Lovar du ge det en chans?
Du vet att jag inte kan lova det.
Jag lovar. Okej?
Och grejen med låsta dörrar...
Kom igen, du är bättre än så.
Sekunderna börjar nu, 60, 59, 58, 57, 56, 55, 54...
Okej, mina damer och herrar, hitta era platser.
Hitta en plats snabbt.
Hitta en plats.
Okej. Lugna ner er.
Okej, ursäkta. Förlåt mig, kan jag bara...
Okej, lugnt.
Så du är den nya killen.
Ja, just det. Coolt.
Hej, Taylor.
Hej, Chump.
Kallade hon dig Chump? Ja, det gjorde hon.
Jag heter egentligen Champ.
Men hon har aldrig pratat med mig förut,
så det går framåt.
Tre, två, ett.
Lugna er.
God morgon.
Det är med stor glädje jag kan presentera
vår nya vice rektor, Miss Cooper.
Jag hoppas att ni visar henne
samma respekt som ni visar mig.
Vem gjorde det där?
Miss Cooper.
Hej, allihopa.
Jag vet att jag pratar för hela lärarkåren
när jag säger att vi är spända inför fredagens höstdans.
Det "twerkar" bli roligt.
Sa hon verkligen det där?
Hon är värre än den förra.
Det är min mamma.
Den förra var fantastisk.
Jag... jag skojar. Jag vet inte ens vad twerking är.
Jag har hört att det är populärt...
Ska du gå med nån på dansen?
Nej.
Jag tänkte också flyga solo.
Du, vi kanske skulle gå tillsammans.
Tillsammans?
Nej, inte "tillsammans" tillsammans,
inte dansa ihop eller så. Fast det kan kanske funka.
Du vet, vi får med oss publiken
och sen går vi åt olika håll med varsin tjej.
Och en sista påminnelse, var rädda om er och ha kul
Här... Skicka ett sms eller tweet.
All kontaktinfo finns där.
Där är min hemadress, och mitt skåpnummer.
- Du vet var jag finns. - Om någon...
Tack. Om någon ertappas
med att dansa med rumpan mot sin partner,
kommer ni bli hemskickade.
Omedelbart.
Hallå?
Är det någon där?
Skrämde jag dig?
Nej.
Säkert? För du hoppade till rejält...
Jag brukar hoppa mycket.
Det är så jag håller mig i sån fin form.
Det är bra. Jag...
Jag såg inte dig i skolan idag.
Vadå, letade du efter mig?
Nej, jag bara... märkte...
Jag får hemundervisning.
Av din pappa?
Han verkar...
trevlig.
Och intensiv. Och lite spänd.
Ta det inte personlig. Han gillar inte någon.
Så...
Så finns det något roligt att göra här
förutom att skrämma grannarna?
Det finns en sak som jag gillar att göra.
Jaha?
Följ med mig.
Var ska vi? Oroa dig inte, det blir kul.
Vet du faktiskt var du ska?
Ja, kom nu.
Den här vägen.
Ska vi till platsen där du ska döda mig? Jag bara undrar.
Jag driver bara omkring.
Hannah?
Ja, Zach, följ främlingen in i skogen.
Kom nu, var inte rädd. Vi är nästan framme.
Lite till bara.
Vänta här.
Okej.
Var är vi egentligen?
Kolla på det här.
Vad tycker du?
Inte vad jag förväntade mig.
Vad är det här för ställe?
Det byggdes för många år sen, men sen tog pengarna slut.
Nu är det vad det är.
Kom, det här är min favorit.
Vänta lite. Vad gör du?
Vad är du rädd för? Jag brukar göra så här.
Jag... jag är inte rädd.
Jag har inte tagit min stelkrampsspruta.
Jag hatar förorten.
Kom igen.
Du klarar det. Titta inte ner bara.
Jag fattar.
Du kommer inte ramla.
Jag hade inte tänkt det.
Så där. Hej.
Okej.
Jag är högt över marken.
Häftigt, va?
Ja, det är häftigt.
Man kan se allt här uppifrån.
Så...
varför flyttade ni till Madison?
Jo, min mamma sa så här:
"Zach, om du kunde bo var du ville i hela världen,"
"var skulle du då bo?"
Och jag sa: "Kan vi inte flytta till Madison, Delaware?"
"Det skulle vara drömmen."
Är du alltid lika sarkastisk?
Alltid? Nej, det är ett starkt ord.
Inte alltid. Vanligtvis.
Förlåt. Det är bara...
Det är bra jag och min mamma
sen min pappa dog förra året.
Vad tråkigt.
Jag tänker inte så mycket på det längre.
Du då?
Jag kände aldrig min mamma,
och vi flyttade hela tiden från en stad till nästa.
Värdelöst.
Det är okej.
Får jag fråga en viktig sak, Hannah?
Ja, vadå?
Hur kommer vi ner igen?
Allvarligt. Finns det en plan?
Nej. Hur brukar du komma ner?
Det går inte. Man är fast.
Jag fattar inte
att du åt sockervadden.
Det läskiga är
att den faktiskt smakade bra.
Tack för ikväll.
Det var den minst hemska stunden jag har upplevt här.
Åh, Zach. Vad gulligt av dig.
Det... Jag... Verkligen.
Okej.
Hannah, jag...
jag kommer säkert ta ut soporna
på tisdagar och torsdagar.
Om du känner för att smyga dig på någon,
så funkar det för mig.
Jag ska komma ihåg det.
Hannah!
Vad gör du här ute?
Förlåt mig.
Det här är sista varningen.
Håll dig borta från oss,
annars kommer något mycket dåligt hända.
Jag tror dig.
"Vad är X?"
Vad är X?
Pappa, det är ingen stor grej.
Hannah, du måste förstå...
Jag måste inte förstå någonting.
Vi pratade bara. Varför får jag inte ha vänner?
- Du vet varför! - Det är orättvist!
Du kan inte ha mig inlåst för alltid.
Du får inte träffa den där pojken igen!
Fattar du? Någonsin!
Pappa, lugna ner dig.
- Hannah. - Nej!
Va?
Vad är det? Jag hörde ett skrik.
Är Hannah okej? Ingen skrek.
Du hörde ingenting. Gå härifrån,
eller så blir det sista skrik du hör ditt eget.
Nej, vänta...
Mamma.
Hallå, mamma, mamma, mamma. Hej, raring.
Vad sägs om quinoa till middag?
Mamma, Hannah har problem.
Vem är Hannah?
Madison County 911.
Hej, jag bor på Monroe.
Det är akut, tror jag. Zach, vad har hänt?
Kanske hemfridsbrott, jag vet inte.
Du är arresterad! Lugn.
Jag älskar entusiasmen. Älskar den, fortsätt så.
Men vi... Vi är inte där ännu.
Hallå, sir. Mitt namn är konstapel Stevens.
Det här är konstapel Brooks. Jag ber om ursäkt för tidigare.
Du behöver inte be om ursäkt.
- Det går bra. - Är det sant?
Vi fick ett larm om en möjlig 10-16 på den här adressen.
Som betyder?
Säg inget.
Hemfridsbrott.
Helt rätt. Är det sant?
Ja, du har helt rätt.
Konstigt för jag har varit här själv hela kvällen
och jag har inte hört ett dugg. Nej, han ljuger.
Var är Hannah? Jag vet att hon skrek.
Ja, Hannah är min dotter,
och hon har bott hos mig en tid
medan hennes mamma har ordnat upp lite saker
med sin nya make.
Hon flög tillbaka till London i går morse.
Okej, då förstår vi.
Ursäkta oss, sir. Tack för er tid.
Ursäkta att vi störde.
Surround-ljud.
Jag visste inte att det var olagligt att vara en audiofil.
Är du en... en vadå-för-fil?
Lugn.
Det betyder att han är en konnässör
när det gäller ljudutrustning.
Hej, förlåt mig. Vi har inte presenterat oss.
Jag heter Gale Cooper, er nya granne.
Ni har ett vackert hem.
Nöjet är på min sida. Tack för att ni tittade förbi
och att ni tog med er förtjusande son och polisen.
Återigen, ursäkta oss.
Ursäkta detta, sir.
Vi hatar att tränga oss på
en rakryggad invånare som er själv.
Förlåt. Uppenbarligen gör du ingenting...
Vill du göra en anmälan,
kan vi gladeligen hjälpa till.
Hannah! Hannah!
Hannah!
Stanna. Nej, nej!
Kolla övervåningen.
Ska jag el-chocka honom? Jag gör det.
Jag gillar hur det ser ut men jag tror vi avstår.
Vet du vad straffet är
för falsk anmälan?
Tre år. Nära.
Det är faktiskt en skriftlig varning.
Vänta lite. Mamma, säg att du inte tror honom.
Surround-ljud? På riktigt?
Zach, det räcker. Gå hem.
Konstaplar. Jag ber om ursäkt.
Det är okej, frun.
Jag tror vi kan rekommendera
ett bra behandlings- center för er son.
Den killen knarkar. Han knarkar.
God kväll.
Gale.
Det är Lorraine.
Jag ser dig.
Det är din syster.
Hej, tack för att du kom. Hej.
Jag måste övervaka dansen på skolan.
Jag vill inte lämna Zach själv ikväll.
Gale. Han är en tonåring som har svårt att anpassa sig.
Vet du vad han behöver?
En bländade kväll med sin moster.
Tack så mycket. Jag hatar att bråka med honom.
Jag förstår. Det blir bättre. Ge det lite tid bara.
Okej, utrustningen kommer här. Oroa dig inte.
Zach kommer vara i fokus i kväll.
Zach!
Vi gick ut och åt sushi i onsdags.
Båda beställde teriyaki-kyckling,
"ödet", liksom.
Och sen har jag inte hört av honom.
Supertråkigt, för jag gillade verkligen honom.
Han skrattade inte åt några av mina skämt,
men jag kände att det fanns något där.
Jag vet inte. Jag bryr mig inte ens.
Jag borde, liksom, lyssna på min terapeut.
Hon säger: "Sluta dejta nollor, och gå inte på ett flygplan."
Jag visste det.
Tror du han spelar svårflörtad?
Eller kanske det mer troliga scenariot:
Han har tappat sin telefon i en eldsvåda.
Så är det, han har tappat sin telefon.
Det tror jag också.
Vet du, jag... jag glömde helt bort.
Jag har ett stort prov på måndag som jag måste plugga till.
Så jag tänkte göra det hela kvällen,
så du behöver inte komma in i mitt rum.
Okej, vi ses.
God natt, raring.
Vet du? Jag ringer honom bara.
Nu är jag orolig att han är död.
Här borta.
Vänta, vad är planen?
Är du min stöttepelare eller är jag din?
Ska du ha på dig det där till dansen?
Jag måste berätta något. Ducka.
Nej, det är en ny kostym. Lägg av.
Var är tjejerna? Ja, just det...
Det sa jag bara för att få hit dig.
Jag behöver din hjälp.
Så, inga tjejer?
Jo, en tjej.
Så ska det låta!
Vadå?
Hon är instängd i det här huset och hennes pappa är psykopat.
Har hon ingen kompis?
Nej, jag menar allvar.
Du sa att det skulle finnas tjejer,
och nu finns det inga tjejer,
men en psykopat och jag har på mig kostym.
Hur vet du att han kommer gå?
Jag ringde och sa att jag var polisen.
Jag bad honom komma till stationen.
Du kan hamna i trubbel för det. Det är bara en skriftlig varning.
Det är lerigt. Mina byxor kommer bli smutsiga.
Där är han.
Okej. Nu kör vi.
Kom igen.
Okej, okej.
Min kemtvätt kommer kosta skjortan.
Kom nu bara.
Var lärde du dig det där, New York?
Nej, YouTube.
Stanna här och håll koll på gatan.
Vänta här själv? I mörkret?
Ja, Champ. Du är utkik.
Om Shivers kommer tillbaka, får du göra ett läte som:
Bara så vi förstår varandra,
om jag anar fara, kommer jag dra härifrån.
Var är jag?
Vad fan? Du ska ju hålla utkik.
Det ska jag fortfarande göra.
Jag gör det bara härifrån.
Nej, per definition måste du kika, ute.
Låt mig förklara nåt för dig, Zacharias.
Du vet hur man säger att tonåringar har dödsförakt?
Att de aldrig kommer skada sig? Det gäller inte mig, okej?
Jag är född med rädsla. Jag kommer ihåg när jag var 4,
och hur jag tänkte när jag blev gungad,
"Det är så här det slutar." Du kommer inte dö.
Okej? Inte idag iallafall.
Okej? Det kommer gå bra.
Du har rätt. Okej.
Jag är bara löjlig.
Björnsaxar.
Vem lägger ut björnsaxar i källaren? Ärligt talat.
Vi går.
Vi går ut där det är ofarligt.
Där det inte finns några björnsaxar.
Jag tror jag svalde lite spindelnät.
Den här vägen. Kom igen.
Där uppe.
Det kommer från det rummet.
Hannah?
Konstigt. Ljudet verkar
komma från bokhyllan.
Det är ett gammalt hus.
Kolla in det här.
"Fågelskrämman går på natten."
"Spöket i lägenheten bredvid", "Natten med mumien".
Alla är Gåshud-manuskript.
Vad gör han med alla barnböcker?
Det är inga barnböcker.
Barnböcker hjälper dig somna.
De här böckerna håller dig vaken, hela natten.
Okej. "R.L. Stine".
Vad hände med den killen?
Vem vet? Han försvann en dag.
Spelar det nån roll? Vi drar.
"Den motbjudande snömannen från Pasadena".
Min mormor bor i Pasadena.
Jag slutade hälsa på efter jag läste den här.
Okej.
Vi är inte här för bok-klubben.
Jag vet, men varför är böckerna låsta?
Jag menar, vem låser en bok?
Det kanske finns nån nyckel
vi kan låsa upp den med.
Okej, om det är viktigt. Kolla här...
Mysteriet löst.
Nu fortsätter vi med... Akta!
Zach?
Hej, Hannah.
Vad gör ni i mitt hus?
Jag trodde du satt fängslad, kanske.
Varför trodde du det? Jag hörde dig skrika,
och sen ringde jag... polisen.
Ni måste gå härifrån, genast.
Ja, okej. Vänta lite bara.
Hej, jag är Champ. Trevligt att träffas.
Vi ska till skoldansen senare,
och du borde komma dit, ta med dig en vän.
Det spelar ingen roll hur hon ser ut.
Låste ni upp en bok?
Ja, förlåt. Den ligger här någonstans.
Jag tappade den. Jag ska ställa tillbaka den igen
och inte störa dig nåt mer. Här är den...
Nej! Öppna den inte!
Nej!
Vad är det som händer? Alla är helt tysta.
Min pappa kommer döda mig.
Vänta! Zach!
Zach!
Vänta, Hannah.
Hannah. Hannah, vänta.
Gå hem, Zach. Du har tagit dig vatten över huvudet.
Kan du berätta vad som händer?
Nej, jag kan inte. Jag måste gå.
Zach, vänta.
Kom igen, lyssna.
Stanna. Vad håller du på med?
Släpp mig.
Lyssna noga. Det där är den motbjudande snömannen.
Man får inte det smeknamnet utan orsak.
Och det kröp precis ut ur en bok.
Det händer inte bara, Zach!
Jag följer efter Hannah.
Jag läste vad den gjorde i Pasadena.
Det var inget skämt, alltså.
Hon gick in där.
Hon var inte den enda som gick in där.
Vi borde ringa polisen.
Har du träffat polisen i den här stan?
Du har en poäng.
Ser du skrapmärkena på väggen?
Ja.
Ville bara kolla.
Är det ditt skrik?
Döm mig inte.
Här borta.
Den här vägen.
Vad ska hon göra, läsa en saga för den?
Hannah, Vad händer? Hur kom den ut ur en bok?
Den är här inne. Vi borde skaffa ett vapen.
Skojar du? Vi behöver en pansarvagn.
Vänta. Han är gjord av snö.
Eldkastare. Saltpåse.
Eldkastare. Tysta.
Han kan inte dödas.
Det är godis.
Akta!
Kom igen. Den är distraherad.
- Hannah, kom. Vi går. - Nej, vad gör du?
Släpp mig. Nej, sluta! Ni förstår inte.
Enda sättet att stoppa dem är att suga in dem i boken.
Släpp boken och låt den suga tillbaka den själv.
Nej, jag är inte tillräckligt nära.
Vad gör du? Öppna bara boken.
Vänta bara.
- Hannah, öppna boken. - Inte ännu.
Hannah! Nu!
Boken.
Hannah, vad gör du?
Hannah.
Nej. Nej.
Låt den inte ta boken!
Är du okej? Ja.
Hörni, kom igen, vi drar! Kom igen.
Här borta! Kom igen!
- Kom igen. - Bra idé. Gasen i botten.
Dålig idé. Kliv ner därifrån.
Spring.
Fort, den här vägen. Hörni, kom igen. In här.
Skynda på!
Ja.
Allihopa, in i bilen, nu!
Vad tänker du göra med oss?
Tystnad.
Får vi inte fråga...? Håll tyst!
Pappa, de försökte bara hjälpa till.
Jag sa att du skulle hålla dig borta, annars skulle något dåligt hända.
Men det är problemet med dagens ungdomar. De lyssnar inte.
Var du tvungen att välja "den motbjudande snömannen från Pasadena."?
Kunde du inte ha valt "Den lilla hamsterbutiken"?
Du är han, eller hur?
- Du är R.L. Stine. - R.L. vem då?
Jag vet inte vem det är.
Verkligen?
Lika bra, hans böcker är helt kassa.
Vad gör du?
Jag vet inte vilken jag hatar mest:
"Monsterblod" eller "Käka mask!".
Jag är så förvirrad.
Du anar slutet från mils avstånd.
Sluta försöka bli Stephen King, liksom.
Jag ska berätta något om Steve King.
Steve King önskar han kunde skriva som mig,
och jag har sålt mycket fler böcker än honom,
men det pratar aldrig någon om!
Okej. Mycket fler böcker!
Pappa...
ditt ansikte är rött igen.
Det är inte möjligt.
Är du R.L. Stine? Är du han?
På riktigt?
Får jag ta ett foto lite snabbt?
Nej. Kom igen.
Svaret är "ja". Jag sa nej.
Va? Jag... Nej! Ta bort den där!
Förlåt, jag ville bara ha ett foto till mitt Instagram.
Var det allt? Får jag se.
Varsågod. Tackar.
Vad händer nu?
Ni går hem, sätter på er pyjamasen,
tar fram snuttefilten och tar en tupplur.
I morgon kommer allt kännas som en dålig dröm.
Pappa, vänta. Det finns ingen tid, börja packa.
Vi flyttar igen.
Så, vad vill du göra nu?
Zach.
- Men, jag vill inte åka. - Jag trivs bra här.
Hannah, du måste förstå.
Jag måste inte förstå någonting.
Varför kan vi inte bara vara normala?
För att vi inte är en normal familj. Hämta dina grejer.
Jag är så trött på det här.
Tonåringar.
Jag kunde ha dödat er.
Det var ett värdelöst kast.
Vad gör ni här? Gå hem.
Nej. Inte förrän du förklarar vad som händer.
Nej, nej, nej. Jag kan inte förklara.
Vi blev nästan uppätna av Snögubben Frosty,
vilket borde vara omöjligt, så försök.
Okej, lyssna...
Var ska jag börja? När jag var yngre,
led jag av allergier som höll mig inomhus.
Alla barnen kastade sten på mitt fönster
och kallade mig olika saker.
Så jag skapade mina egna vänner.
Monster, demoner och spöken som terroriserade grannskapet
och alla barnen som gjorde narr av mig.
Och de blev verkliga för mig.
En dag, blev de faktiskt...
verkliga.
Mina monster hoppade praktiskt taget ur sidorna.
Så länge böckerna är låsta, är vi trygga.
Men när de öppnas,
ja, ni har precis bevittnat vad som händer.
Jag är allergisk mot damm.
Och med det vill du säga?
Jag har också allergier.
Så, jag förstår.
Varför pratar jag med dig? Hannah, nu går vi.
Hannah! Förlåt.
Nu går vi.
Hannah, du plockar A till M, jag tar M till Z.
Och håll den människoätande plantan borta från de vindögda utomjordingarna.
Åh, nej. Inte han.
Hejsan, farsan.
Hur länge sen är det?
Känns som för evigt.
Vilka är dina nya vänner?
Vi är inte vänner. Känner honom knappt.
Slappy, trevligt att träffa dig igen.
Har du saknat mig?
Klart jag har saknat dig.
Så, vad är planen, kompis?
Du måste plockat fram mig för någonting roligt.
Terrorisera byborna? Förstöra stan?
Låt oss bli tokiga.
Du gissade rätt, Slappy.
Jag ska förstöra Madison, och jag...
kan inte klara det utan dig.
Äsch. Du ger mig...
Vad är ordet?
Gåshud.
Herregud. Han är så läskig.
Han är en sån lurifax.
En sån smart docka.
Vem kallar du "docka", dockan?
Försöker du få mig tillbaka?
Nej, nej, nej, nej. Var inte dum.
Jag vet när du ljuger för mig, farsan.
Du har gjort Slappy väldigt olycklig.
Han hamnar aldrig på hyllan igen, någonsin.
Slappy, nej, vänta!
Jag tror det är dags att jag börjar
ta kontrollen i det här förhållandet.
Kvällens historia kommer bli den bästa du någonsin skrivit.
Alla dina barn kommer ut för att leka.
Tack gode Gud, han är borta.
Åh, Gud. Han är borta.
Och han har tagit alla böcker.
Den där är en riktig sidvändare.
Gratulerar. Ni har precis släppt en demon fri.
En buktalande docka med ett allvarligt Napoleon-komplex.
Jag öppnade bara en bok, och jag förstår nu att det var ett misstag.
Snömannen måste ha slagit ner Slappys bok.
- Jag klandrar fortfarande honom. - Jag gillar inte dig.
Den är låst från utsidan.
Ut genom köksdörren. Gå nu.
Varför är den här? Jag vet inte.
De är kanske vänliga.
Inte vänliga. Definitivt inte vänliga.
Han sitter fast i mitt ansikte.
Definitivt inte vänliga.
Pappa!
Håll ut. Jag räddar er.
Förlåt, förlåt. Är du okej?
Klara, färdiga, gå.
Förlåt.
Hjälp mig. Nej, nej, nej. Hjälp.
Flytta på er.
Akta.
Hjälp mig. Ta bort dem. Okej, okej.
Snabbt.
Stäng.
- Fick du alla?
Släpp loss mig.
Jag föreställde mig något annat.
"Kom hem till mig." "Det finns tjejer."
"Jag är din stöttepelare."
Åh, nej, nej, nej. Vi måste ut härifrån.
Vi måste till källaren.
Den är låst. Jag dyrkade upp den.
Det är ett brott!
Akta er för björnsaxarna.
Varför måste det vara björnsaxar?
- Okej, kom igen. Skynda. - Kom igen.
- Lås! - Okej.
Varför skrev du inte berättelser
om regnbågar och enhörningar?
För det säljer inte 400 miljoner kopior.
Nationellt?
Nej, internationellt.
Det är fortfarande imponerande. Håll käften.
Vad är det där?
Han eldar upp böckerna. Varför gör han det?
Så det går inte att få in monstren i böckerna igen.
Det är Slappys hämnd.
"Slappys hämnd". Vilken bra titel.
Ursäkta mig. Jag borde sakta ner,
men jag når inte bromsen.
Kolla in min nya bästsäljare.
Den kommer växa på er.
Brutna samtal kommer vara den här stadens minsta problem.
Jag gör mig själv galen!
- Staden har invaderats. - Kommunikationen ligger nere.
Vi pratar om totalt kaos, och ingen vet hur man stoppar det.
Vad tror du?
Jag är inte säker. Jag... Jag vet inte.
Det är "Klumpen".
"Klumpen". Originalet med Steve McQueen.
Jag fattar inte att du inte känner till den filmen.
Kom hem till mig. Jag har den på LaserDisc.
Så...
Strömavbrott igen.
Gud. Hela kvällen så här.
Nödljusen borde tändas snart.
Någon glömde sin buktalardocka.
Vem kallar du "docka"?
Den pratar. Vad är det för nåt?
Jag har fredliga avsikter. Obeväpnad.
Jag vill bara läsa en godnattsaga.
- Sir, håll mun. - Okej.
Det där kommer inte stoppa mig.
Händerna där jag kan se dem. Konstaplar!
Ni har blivit avlösta.
Stå stilla.
Hallå?
Hej, sötnos. Du måste vara vilse.
Ingen märkning.
Du ska få lite vatten.
Vi tar en promenad i grannskapet
så vi hittar din ägare.
Är han stilig? Är han singel?
Tänker han lämna sin fru och behöver lite hjälp?
Okej, försöker inte spilla.
Var inte klumpig, Lorraine.
Du måste vara jättetörstig.
Alla i stan har frusit fast.
Herregud, herregud. Pappa, vad har hänt med...?
Vänta.
Tack gode Gud.
Falskt alarm. Det är inte min pappa.
Vad ska vi göra?
Utan manuskripten,
kan jag inget göra.
Om... om du skrev ut monstren ur sidorna,
så kanske det finns ett sätt du kan skriva tillbaka dem.
Vänta... Ja! Varför gör du inte bara så?
Vet du hur många berättelser jag måste skriva
för att fånga alla monster jag har skapat?
Jag har redan karpaltunnel- syndrom i båda händerna.
Pappa, lyssna på honom. Det är en jättebra idé.
En berättelse. En enda, som fångar alla.
Enkelt. En enda, en berättelse,
med alla monster jag har skapat.
Briljant. Riktigt bra idé. Behåll honom.
Har du en bättre idé?
En mycket bättre idé.
Nej, inte just nu, men...
Då måste vi få dig till en dator
så du kan börja skriva. Det finns...
en databutik. Vi gör inbrott.
Nej, nej, nej. Jag behöver min skrivmaskin.
- Va? - Alla berättelser jag skrivit
gjorde jag på min Smith Corona. Det är inte bara jag.
Skrivmaskinen är speciell.
Den har en egen själ.
Om jag skriver på något annat, kommer det inte fungera.
Var är skrivmaskinen?
Ta det lugnt.
Den är i säkerhet.
Kom igen.
Ge mig bara en stapel.
Det funkade tidigare.
Smarting.
Förlåt. Jag ville inte skrämma dig.
Jo, jag ville skrämma dig, men på ett lekfullt sätt.
Är allt bra?
Ursäkta, jag måste få tag på min son,
men jag har ingen täckning.
Det har ingen, det är mycket märkligt.
Jag fattar inte vad som händer med min telefon.
Jag får ingen mottagning.
Slappy har slagit ut GSM-masterna.
Det är vad jag skulle göra.
Han håller oss bortkopplade. Han isolerar oss.
Vad var det där?
Den osynliga pojken. Han är jobbig.
Kasta ut honom från fönstret.
Veva upp fönstret.
Han har hans slips! Hjälp!
Håll i er.
Inte coolt!
Är ni okej?
Ja. Verkligen.
Vänta. Se upp!
Är du okej?
Mår alla bra?
Den kom från ingenstans.
Jag kommer inte ihåg att jag skrivit om en jättebönsyrsa.
Just det. Nu minns jag.
Få oss härifrån!
Vad gör du? Jag kan inte köra om jag inte ser.
Kör bara!
Herregud!
Akta! Sväng vänster!
Sluta köra rakt!
- Han kommer ikapp! Sväng höger! - Full gas!
Vill någon annan köra? Jag stannar direkt.
Varför kom du på något så läskigt?
Jag antar att jag har talang för det.
Åh, nej. Min bil.
Den hade gått så lite.
Hur långt är det till skolan?
Inte långt alls.
Vi kan ta en genväg genom kyrkogården.
Ursäkta, en kyrkogård?
Ta det lugnt. Skolan ligger på andra sidan skogen.
Hur vet du det egentligen?
Ibland blir jag lite bindgalen och utforskar omgivningen.
När då? Efter du gått och lagt dig.
Du har utegångsförbud. Så orättvist.
Nej, det är rättvist. Du säger bra saker,
men vi fortsätter medan du argumenterar.
Sticka iväg med okända pojkar mitt i natten.
Otroligt. Tyst.
Har du en dollar jag kan låna?
Va? Nej. Till vad? Jag är törstig.
Ta en bara. Jag tror de förstår.
Verkligen?
Läsk, grapefrukt eller jordgubbe?
Jisses... Här, apelsin.
Jag vet inte vad jag tänkte.
Det händer mycket mer här än i New York.
Vad är det? Du har ett sår.
Är det illa? Ja, det är riktigt illa.
Är ansiktet förstört?
Ja, helt och hållet.
Du ser exakt ut som förut.
Hörde du?
Vad håller du på med?
Det där är varulven från feberträsket.
Han känner min lukt.
Nej, det funkar inte. Jag måste gömma mig.
Kom igen.
Nej, nej, nej.
Gör nåt.
Kom igen.
Spring.
Han kommer efter oss. Spring.
Han är precis bakom!
Jag sitter fast. Hjälp mig ur.
Vad gör du? Vi har inte tid!
Jag sa, hjälp mig ur. Vi måste dra, vi har inte tid.
Jag sa, hjälp mig... Åh, nej. Fortsätt. Han jagar oss.
Jag springer så fort jag kan.
Gå bara. Vi är precis bakom er. Okej!
Kom igen. Vi måste sticka. Upp med dig.
Skynda er!
Se om han kan komma igenom det där.
Spring, spring!
- Den är låst. - Den här vägen.
Jag mår bra.
Jag mår fortfarande bra!
Vem är det där? Min moster Lorraine.
Herre min skapare.
Jag tror jag dödade björnen.
Det var faktiskt en varulv. Va?
Moster Lorraine, vad gör du här?
Det här är baksidan av min butik. Jag visste inte var jag skulle åka.
Jag får inte tag på din mamma eller polisen eller nån...
Hej. Hej, hallå.
Jag tror inte vi har blivit presenterade för varann.
Jag... är Lorraine.
Hej. R.L. Stine.
Vi är skyldiga dig stort tack.
Din vårdslösa bilkörning räddade våra liv.
Den där gamla?
Lorraine. Lorraine.
Så... Lorraine.
Vi har inte tid. Du måste åka till polisen
och be dom möta oss vid skolan.
Klarar du det? Det fixar jag. Okej.
Vill du byta telefonnummer?
Inte rätt tillfälle, men ja!
Det här är en dålig idé.
Vad var det?
Är du okej? Ja, ja, ja.
Bara en rot. Inget läskigt här.
Hur fick du ditt smeknamn "Champ"?
Det är inget smeknamn.
Heter du det på riktigt? Är det en förkortning?
Jag heter Champion.
Ditt riktiga namn är Champion.
Ledsen.
Min pappa vann bronsmedalj
i Olympiaden '92. - Jaså?
Min mamma var en sprinterlöpare
och en tvåfaldig världsdebattör-mästare.
Så de döpte mig till "Champ".
Om du är rädd, kan jag hålla dig i handen.
Snälla, det är du som är rädd.
Vänta. Stanna. Det är lugnt, det är bara en staty.
Det är ingen fara.
Det är lugnt. Okej?
Ge mig ett ögonblick. Den...
Den har fastnat i din jacka.
Min hjälte.
Så där. Nu är du fri.
Vad är det?
Inget.
Är du säker?
Ja.
Ja, helt. Jag...
Zach!
Spring!
Spöken. Spring.
De kommer närmare!
Här.
Skynda, snabbt.
Jag sitter fast.
Gå utan mig. Rädda er själva. Okej. Lycka till.
Nej, jag menade det inte, Champion!
Vilket monster skulle anta det erbjudandet?
Dra, allihopa.
Jag ska döda honom. Var är den lilla idioten?
Vänta på oss, din fegis!
Okej, Lorraine, du fixar det här.
Säg åt poliserna att åka till skolan
och att alla är i fara.
Det klarar du.
Nej, fel dörr.
Hallå?
Är det någon här?
Anropar alla poliser.
Åk över till skolan. Min systerson är i fara.
Han är med R.L. Stine.
De tror de vet hur man avslutar allt.
Hallå? Är det någon som hör mig?
Jag hör dig.
Assistent Slappy, redo att skydda och hjälpa.
Herre Jesus.
Du är... Gör det inte.
En talande... Säg det inte.
Docka. Du sa det.
Du har rätt att vara tyst.
Var har de ställt min skrivmaskin?
Jag vet att det var hitåt. Det kan ha varit ditåt.
- Vi borde dela på oss. - Va? Nej.
Har du någonsin läst en av dina böcker?
Vi ska aldrig dela på oss.
Kom igen. Hur många montrar kan det finnas?
Du rör mig. Ja, vänta lite.
Hannah vet inte, eller hur? Hon vet inte vadå?
Att hon inte är verklig.
Hon tror att hon är en person.
Inte bara nåt fantasifoster.
Hur kan... Hur kan du ljuga för henne?
Jag försökte skydda henne!
Jaså? Bra jobbat.
Min gåva är en förbannelse.
Du vet inte hur ensamt det var innan Hannah.
Hon är annorlunda.
Jag skrev henne så hon tror hon är verklig,
och hon är verklig för mig, Zach.
Jag begär inte att du ska förstå.
Det gör jag faktiskt.
Jag är rädd att förlora henne.
Och sanningen är att jag är rädd att vara ensam.
Jag antar att jag slutade träffa verkliga människor
när jag var i din ålder.
När min pappa dog, stängde jag också alla ute.
Kanske vi båda kan börja om,
i morgon, om vi överlever.
Där är ni. Allt bra?
Ni ser ut som ni precis såg ett spöke.
Okej, kom nu. Vi hittade skrivmaskinen.
Åh, min ögonsten, jag har saknat dig så mycket.
Bra, börja skriv nu.
Ja, men hur går berättelsen?
Vad menar du? Monster lösa, de goda vinner, slutet gott.
Nej, nej, nej. Det funkar inte
om det inte är en riktig Gåshud-berättelse,
med tvära kast och fruktan.
Icke att förglömma, hjältens personlighet måste växa.
Va?
Gå till gymnastiksalen. Varna alla.
Säg åt dem att barrikadera skolan.
Var ska du?
Hitta nånstans att skriva.
Slappy kommer leta rätt på mig.
Jag har en deadline, bokstavligen.
Stick nu.
Otroligt.
Ursäkta mig.
Förlåt, måste igenom.
Skynda. Vi måste till scenen.
Så det är så här en skoldans ser ut.
Ja. Oftast är dansen bättre.
Men på ett ungefär.
Kallar de det där för dans?
Jag är osäker. Zach.
- Mamma. Mamma. - Zach.
Jag var så orolig, fick varken tag på dig eller Lorraine.
Jag vet. Mamma, alla här är i fara.
Vi måste barrikadera skolan. Nej, Zach. Inte en gång till.
Det är sanning. Jag är Hannah, er granne.
Okej.
Lyssna, allihopa.
Ni måste lyssna, allihopa.
Champ, kliv ner. Jag har något att säga.
Lyssna på min bästa vän Zach.
Berätta för dem. Tack, Champ.
Det här kommer låta galet,
men monster har invaderat Madison.
Det är sanning.
Han säger sanningen. Det...
Han hittar inte på.
Alla vägar ut ur stan är blockerade,
GSM-masterna är nedrivna,
och vi är avskurna från resten av världen.
Och de kan komma efter oss vilken sekund som helst,
så vi måste jobba till...
Han har rätt.
Det är Spökmannen. Och han petar sig i näsan.
- Jag hittar inte...
En jätteinsekt,
och den äter allas bilar!
Nu får du ge dig. Nej, på riktigt!
De är här.
Det här är en riktig återträff.
Alla måste lugna ner sig. Okej?
Jag vet... Jag vet vad vi ska göra men jag klarar det inte själv.
Ta den här.
Bjud in resten av våra vänner till festen.
Lyssna. Sakerna där ute,
är R.L. Stines monster.
Han är här, och han kan fixa det,
men vi måste köpa honom tid att skriva.
Och det är inget problem, han skriver snabbt.
Det var en kylig natt.
Natten var kylig.
Kom nära. Var inte blyga.
Ni vill inte missa showen.
Det här är alla utgångar.
Hitta vad ni kan och blockera dörrarna,
monstren får inte komma in.
Sätt fart. Vi har inte så mycket tid.
Stapla dom på varandra.
Kom igen, snabbt.
Alla mina vänner på en plats.
Jag har aldrig varit så lycklig.
Jag vill inte att den här dagen ska ta slut.
Och det behöver den inte göra...
om vi bara gör oss av med Stine.
På dem!
Stick härifrån! Det kommer inte hålla!
Vi har fredliga avsikter.
Vi borde hjälpa till. Vi borde sticka härifrån.
Vad? Vad?
Var ska du?
Det är så... slut.
Snälla, nej. Snälla.
Herregud. Hur gjorde du det där?
Silverplomber. Jag har massor av lagningar.
När jag var 10, borstade jag inte mina tänder på ett helt år.
Varulvshår.
Du räddade mitt liv, Chump.
Jag heter faktiskt "Champ".
Jag skulle precis säga "krama mig igen".
Men, det funkar också.
Vi klarar det inte längre. De är för många.
Vi måste till Stine.
Vi går. Okej.
Alla monster hade förenats.
De elaka vampyr- fladdermössen,
bönsyrsan,
den spökande masken...
Har du glömt någon?
Slappy.
Hur hittade du mig?
Jag känner dig. Jag skapade dig.
Eller är det tvärtom?
Jag glömmer alltid. Vi är så lika.
Slappy?
Hej.
"Alla i skolan
enades i kampen att förgöra Slappy och hans monster".
Men Slappy, hade andra idéer.
Nej.
Pappa!
Är du okej?
Den där dumma dockan bröt mina fingrar.
Jag var nästan klar. Bara en eller två sidor kvar.
Glöm två sidor. Skriv två ord: "Slutet gott".
Det funkar inte så.
Generellt skol-meddelande:
Monster har intagit Madison High.
Återgå under ordnade former till förvaringsrummet.
Jag repeterar, återgå under ordnade former till förvaringsrummet.
Vi löser det här senare, okej?
Vi sticker. Följ mig.
Kom igen, spring!
Hannah. Nej.
Stäng, stäng.
Mår du bra? Ja, tack.
Följ med mig.
Vänta, hon är ett...
Ja, och jag bryr mig inte.
Okej, skynda på.
Stäng! Skynda!
Håll emot dörren.
Åh, Gud.
Vänta, mamma. Mår du bra?
Är du okej? Ja.
Vad ska vi göra? De kommer igenom.
Jag vet inte. Jag vet inte.
Slappy vill ha mig.
Det är mig han är efter.
Lyssna på mig, om vi kan få in dom i en av bussarna,
då kommer de följa efter mig och då är ni säkra.
Jag kommer med dig. Nej, jag måste göra detta själv.
Jag har flytt från människor hela mitt liv.
Jag var så arg på den riktiga världen
att jag skapade de där fruktansvärda monstren.
Håll emot den dörren.
Men jag är inte arg längre.
Felet är mitt, inte stadens. Inte ditt.
Det måste finnas ett annat sätt. Hannah, raring,
det är dags att jag möter mina demoner.
Jag tror på dig. Håll käft!
Förlåt. Jag menar, var tyst.
Jag har en idé.
Åh, farsan.
Det går inte att komma undan oss.
Hämta honom till mig.
Funkade det?
Inte ännu.
Snälla, snälla, funka.
Ja!
High five.
Jisses. Dålig idé. Förlåt.
Ja. Det funkade.
Var försiktig, Zach.
Vi kommer klara oss.
Inte läge.
Okej.
Uppenbart fanns det bara ett ställe kvar att gömma sig på.
Jag kan inte skriva när jag går. Lägg det på minnet.
Det fanns ett ställe att gömma sig på... i spelhallen.
Det finns ingen spelhall.
Okej, och det var i spökhuset!
Vänta, varför kan vi inte bara sitta på ett av borden?
Kom igen!
Följ lukten.
Led mig till Stine.
Stines geniala plan funkade perfekt.
Spökhuset var skrämmande.
Inte så mycketför Stine, som för de andra,
men det erbjöd skydd från den riktiga terrorn
som lurade utomhus.
Det kan du tro.
Han hittade oss. Snabbt, följ mig.
Farsan, du stack utan att säga hej då.
Försöker du gömma dig för mig?
Det är som att gömma dig för dig själv.
Jag var din bästa vän, och du vände mig ryggen.
Låste in mig på sidorna i en bok.
Du ställde mig på en hylla i åratal.
Du hade nyckeln.
Men du använde den aldrig.
Du är inte verklig, Slappy. Jag skapade dig.
Jag kan skriva bort dig.
Jag har sparat det här monstret åt dig.
Säg hej till mig gelé-kompis. Spring!
Det är klumpen som åt alla. Låt den inte röra vid dig.
Vi måste till en plats högre upp.
Pariserhjulet.
Zach, gå i förväg. Jag håller det borta.
Slutför boken.
Vad? Vad ska jag skriva?
Hur slutar den? Det är berättelsen jag skrivit,
som händer just nu. Du klarar det. Avsluta den.
Vänta.
Pappa!
Hannah, han klarar sig. Okej?
Vi måste avsluta boken.
Okej.
Det är inte så roligt, är det?
Nu så.
Okej.
Hur känns det, farsan?
Världen är precis inom räckhåll, men du kan inte röra dig.
Du är fängslad.
Det var så det kändes att bli inlåst i dina böcker.
Vänta. Boken. Var är den?
När monstren förenades,
slöt Zach ögonen,
och monstren svaldes
tillbaka till världen av papper och bläck.
Kan du inte skriva fortare? Det är första gången
jag använder en skrivmaskin. Kör på.
De kommer. Vad ska vi göra?
Avsluta den, Zach.
En efter en,
försvann monstren
tillbaka till boken,
för att aldrig mer ses...
igen. Slut.
Här. Vad händer nu?
Det lär vi märka.
Vi kommer dö!
Håll i er!
Håll i er ordentligt!
Var är säkerhetsbältet i den här grejen?
Vi sticker.
Jag mår bra.
Skynda på. Alla monster är här när som helst.
Alla monster.
Vänta. Vad väntar du på?
Skynda dig, öppna boken.
Hannah, det är något som du måste få veta,
och du kommer inte... Öppna boken, Zach.
Nej, nej. Du förstår inte.
Om vi öppnar boken, betyder det...
att jag kommer hamna på en hylla för alltid.
Visste du?
Hur många gånger kan en tjej fylla 16 år?
Zach, vi måste vidare.
Öppna boken.
Nej.
Okej. Då öppnar jag den. Vänta, nej. Hannah!
Hannah. Jag har dig.
Kanske om jag håller i dig tillräcklig hårt...
Du måste släppa taget, Zach.
Slappy är inte glad!
Inte Stine heller!
Dumma docka!
Vi ses i dina drömmar!
Du kommer klara dig.
Jag kommer alltid finnas i din fantasi,
och det är där jag hör hemma.
Jag är ledsen att vi aldrig fick dela en dans.
Vänta.
Ett lager färg till, sen är det bra.
Sätt fart, mina damer och herrar.
Välkomna tillbaka.
Akta på er.
Tillbaka till jobbet. Sätt fart.
Okej, jag ger dig 60- sekunders försprång.
Det är lugnt, mamma. Vi går in tillsammans.
Så moget.
Du älskar det.
Allt bra? Andas du? Det kommer gå fint.
Du ser bra ut. Du luktar gott.
Herregud, vad är det där?
Jag smörjer mig med koriander varje morgon.
Klart du gör, min sexiga lilla sås.
Gå nu.
Jag åker till jobbet.
Vad hade jag till dig?
Där var den.
Den åkte för långt. Fick den.
Hej.
Mitt namn är Mr. R.L. Stine,
och jag är er nya lärare i engelska,
då Mr. Boyd återhämtar sig från skadorna
han fick vid attacken från de muterade insekterna.
Nu...
alla berättelser
kan brytas ner i tre olika delar.
Början,
mitten
och vändningen.
Hej, Mr. Stine. Hej, Mr. Black.
Vem var det där?
Den nya läraren i drama.
Får jag fråga en sak? Självklart.
Saknar du henne?
Det går inte en dag utan att jag tänker på henne.
Men hon kommer alltid finnas här inne...
och där inne.
Och här...
och här inne.
Men också där borta.
Jag kan ha skrivit ytterligare en bok.
Hannah.
Du... Du är verklig.
Du kom tillbaka.
Jag var tvungen. Du är skyldig mig en dans.
Kom, vi går.
Du glömde mig.