Dobro jutro, Čikago.
Veliko pitanje za Deda Mraza je
može li da se izbori s vremenskim prilikama u Čikagu.
Šta želim za Božić?
Može pobednički tim?
Bilo koji tim iz Čikaga.
Već ste poslali želje Deda Mrazu?
Ja jesam. Napisala sam spisak i dvaput sam ga proverila.
Navijači "Blekhoksa" širom sveta,
navijači odasvuda su...
Volim ovo doba godine.
Požurimo, Eni.
Hajde. Idemo!
Moji drugari pokušavaju da me dobiju?
Znaš, da imam svoj telefon...
Ti ne odustaješ i to me inspiriše. Odgovor je i dalje "ne".
Recimo da sam u zgradi koja gori.
Ne. U pet-šopu koji gori.
Ne. U sirotištu koje gori
i moram da pozovem nekoga.
Osećao bi se užasno.
Životi su u pitanju!
Nećeš dobiti telefon, Eni. Žao mi je.
Više zovu mene nego tebe na tvom telefonu.
To nije istina.
Drugari moraju da ti šalju poruke da bi pričali sa mnom.
Kakav blam.
Ja te ne blamiram. Mivin tata je blamira.
I dalje? Led?
Rekao sam im da pospu so.
Šta si rekao?
Samo sekund.
Džejk Dojl.
Za tebe je.
58 minuta do bake i deke. U vreme špica.
Bum!
Hoćeš kasnije da igramo hokej na prilazu?
Ne, hvala.
Zašto? Ti to voliš. To je naša razonoda.
Više ne volim hokej.
Dobro, pa...
Možda da napravimo Sneška s mamom i bratom?
Tata.
Mogli bismo...
Sačekaj.
Slušaj, žao mi je zbog telefona. To se neće desiti.
Ne volim kad si razočarana.
Znam da je ova godina malo drugačija,
ali opet možeš imati lep Božić.
A ti?
Meni je Božić uvek lep.
Ima li koga?
Mama?
Izašla je da obavi nešto.
Kejti? Čarli?
Dosadno mi je.
Zašto nismo mogli da posetimo tetku Lizi u Australiji?
Ti letovi su užasno skupi.
Pa...
Šta ću da radim ovde?
Ja...
Dođi.
Šta je to? -Moj nintendo iz detinjstva.
Liči na "taperver".
"Taperver"?
Hajde da igramo.
Mogu posle da pošaljem poruku Miv?
Možeš li...
Da, ali mogu li prvo da ti pokažem kako ovo radi?
Da. -Hvala.
Prvo moraš ovo.
Zašto?
Ne znam, tako se radi.
Lepo. Možda zbog prašine?
Rekao si da ti baka i deka
nisu davali da igraš igrice kad si bio mali.
Nisu.
Kako si nabavio ovo?
Kad sam bio mali, želeo sam nintendo više no što ti želiš telefon.
To je nemoguće.
Znaš šta? Danas je tvoj srećan dan.
Ispričaću ti priču kako sam dobio nintendo.
Ali to je možda najneverovatnija, najopasnija
i najbolja priča svih vremena.
Pa... Da li si spremna da je čuješ?
Opasna je jer bih mogla da umrem od dosade?
To si dobro rekla.
To je bilo 1987. godine. Ili '88?
Ne. '85, "Bersi".
Superboul je bio '86... -Zar je to važno?
Dobro.
To je bilo kasnih osamdesetih.
Nek bude decembar.
Imao sam 11 godina.
Zimi, ako su ulice bile počišćene,
mogao sam da stignem do kuće Timija Kina za nešto manje od osam minuta.
Na biciklu? Koliko brzo si vozio?
Superbrzo.
Da li si nosio kacigu?
Da, naravno.
Uvek smo nosili kacige osamdesetih.
Da li je bila zelena?
Da. Bila je zelena.
Mogu da ispričam?
Da. -Hvala.
8-BITNI BOŽIĆ
Nintendo!
Kin je imao prosto pravilo.
Prvih desetoro koji stignu, mogu da igraju nintendo.
Znaš kad upoznaš nekoga
i nemaš pojma da ima puno para?
Da. Timi Kin je bio čista suprotnost.
Kao poznati psihopata,
umeo je redovno da poludi.
Letiš napolje! -Ti!
Glupačo!
Idiotska babo!
Bila je to prva lekcija božje okrutnosti
što je jedini nintendo u gradu dao malom bogatašu, Timiju Kinu.
Svako dete iz škole "Meri Tod Linkoln" bilo je u njegovoj milosti,
pa i moji najbolji drugovi.
Još jedna subota u rovovima.
Majki Troter.
Žilav, istrajan. Smeo je da gleda filmove za odrasle i to se videlo.
Hoću da postavim mine u ovom dvorištu.
Kao u "Vodu", da raznesem sve redom.
Zvuči opasno.
Evan Olsen.
Nervozan, alergičan na pčele i na "špagetioz".
Verovatno mora uskoro kući.
Verovatno moram uskoro kući.
Više nintenda za nas.
Tami Hodžiz.
Pametna, samouverena, genije za bejzbol sličice
i buduća direktorka "Industrije Hodžiz".
Moj Kanseko je poskupeo za dva dolara.
To je bio moj Kanseko.
Tedi Hodžiz.
Tamin brat blizanac.
Budući asistent direktora "Industrije Hodžiz".
Ćao, društvo. Šta ima?
Da, i ovaj klinac.
Izvinite što kasnim. Pričao sam s Bon Džovijem.
Džef Farmer.
Patološki lažov.
Nije nam bio drug, ali uvek je bio tu.
Juče si ranije izašao iz škole
jer si bio kaskader Toma Kruza?
Zna da i ja imam potrebu za brzinom.
Dakle, nisi imao dijareju?
I jedno i drugo. Tom Kruz i dijareja.
Jedno ne isključuje drugo.
Umuknite. Evo, izlazi.
Nintendo!
-Tišina!
Osam sati ujutru.
Vreme za igru.
Da li je neko iz ove gomile raspoložen za nintendo?
Da!
Izaberi mene!
Ti. Ti. Ne ti.
Ti. Dobar si.
Upao sam!
Upali smo!
Obožavam ovo mesto.
Strava.
Bila je tamo, sva blistava u svojoj sivoj, plastičnoj slavi.
Lavirint žica i tako napredne elektronske inteligencije
da je nisu smatrali video-igricom,
već 8-bitnim sistemom za zabavu.
Pozdravite mog malog prijatelja.
Skidaj čizme!
Tamo imate selotejp ako su vam bušne čarape.
Ne pipaj zid! Francuski je.
Moj brat je i dalje napolju. -Pustite me!
Znaš pravila.
Samo prvih deset i to je to.
Ali to je Tedi.
"Ali to je Tedi."
Kreten!
Šteta, baš tužno.
Nije se moglo poreći da je bio kreten.
Takođe se nije moglo poreći da je imao najbolji podrum
u centralnoj vremenskoj zoni.
Sto za bilijar, šaflbord, fliper,
automat za sokove, aparat za kokice kao na filmu.
Ne sisajte sokove iz automata.
I fioku sa slatkišima opremljeniju
od većine supermarketa u široj oblasti Čikaga.
Jeste li gladni? Može "pop-tarts" ili tako nešto?
Da. To bi bilo sjajno. -Naravno.
Mama.
Mama!
Mama, probudi se! -Šta je?
Donesi mi "pop-tart"!
Koliko?
Samo jedan. -Da li neko...
Pobednik ostaje.
Umri!
Mrtav si.
Mrtav.
Hoćete da igrate?
Ludilo! Bum!
Mogu ovako po ceo dan.
Dok sam sedeo tamo i gledao Timija Kina
kako razulareno, tik uz ekran, otvara svoje zlo srce,
jedno mi je postalo jasno.
Morao sam da nabavim svoj nintendo.
Brzo.
Gospode!
T-V-O-J je prisvojna zamenica.
Nedeljama sam kovao zaveru
kako da nateram roditelje da mi kupe nintendo za Božić.
"Izviđač" je pogrešno napisano.
Te večeri je konačno trebalo da sprovedem svoj plan u delo.
"Atikus" je pogrešno napisano. -Mama.
Zdravo, mama.
Izvini, mama,
ali isprljao sam duks kečapom.
Bože. Hajde to da skinemo dok ne postane fleka.
Kupili smo ti dva broja veći duks.
Znam. -Da ga nosiš još godinu.
Ne znam hoće li se to skinuti. Isuse!
Mama je radila više stvari odjednom.
Uživala je u haosu.
Dve stvari odjednom? Odlično.
Ali ako joj daš još nešto, postalo bi opasno.
Tada pristaje na ono što bi inače odbila.
Mama, razmišljao sam, za Božić...
Dete koje razmišlja. Kakvo osveženje.
Mogao bi to da naučiš moje učenike.
Sigurno?
Ali da bi ti kupovina za Božić
bila malo lakša ove godine,
šta kažeš da mi kupiš nintendo?
Naravno. Zvuči sjajno.
Uspeo mi je izazov s mamom.
Gospode bože!
Da li je tamo sve u redu?
Da li je neko video moju cirkularnu testeru?
Mislim da je pod tušem.
Ne, to je ubodna testera. Treba mi cirkularna.
Džone, cirkularna testera je ispod ubodne testere.
Moraš više da tražiš.
To je za Mjulerove.
Od 6.000 božićnih kolača
koje je mama ispekla tokom godina,
niko iz moje porodice nije probao nijedan.
Mleku je istekao rok trajanja.
Ne. To je sugestija. U redu je.
Džejk! Gde...
Šta?
Dođi ovamo da mi pomogneš.
Obično bi pomaganje tati u loše planiranom renoviranju
bilo poslednje što bih želeo da radim,
ali te večeri sam bio čovek na zadatku.
Dolazim odmah, tata.
Vidi ti to.
Konačno te je slomio.
Moj tata je bio kao disleksični Bob Vila.
Bilo je opšte poznato u Aveniji Linvud da je 1978. godine
moj otac postavio kuhinjski element
i da otada nije stao.
Molim te, stavi bezbednosne naočare ovoga puta.
Da li si ih stavio?
Naravno.
Stvarno?
Recimo.
U redu, sada možeš to da skineš.
Šta? -Skini to.
Kasnije ćemo potražiti naočare.
To je više sugestija.
Kako su ti ruke postale tako snažne?
Radim njima više od 30 godina, eto kako.
To je tako kul. -Misliš?
Možda biste mogli da mi kupite nešto za Božić
što jača ruke, da bih mogao više da ti pomognem.
Znaš, to mi se sviđa.
Na primer, nintendo?
Da.
Rešeno.
Dobro. Sad ćemo da počistimo. Hajde.
Uspeo si, tata!
Pristali su.
Bio sam na sedmom nebu.
Dakle, priča je gotova?
Kul. Mogu da pošaljem Miv poruku?
ČIKAGO BLEKHOKS
Džone, ta šolja je odvratna.
Ovo je šolja iz koje sam pio kada...
Kad su pobedili "Nort Starse"
u polufinalu Konferencije '85. -Da.
To je divno sećanje i odvratna šolja.
Totalno.
Dosta s tim "totalno". Zvučiš kao moron.
Zašto proteza nije u tvojim ustima?
Ali jedemo.
Znaš koliko je to skupo? Vrati je.
Džone, ne može da jede s njom. To ne funkcioniše tako.
Neće uopšte funkcionisati ako je izgubi.
Ortodoncija mlati pare.
Ja bih to mogao da napravim. Lako.
Par spajalica za papir, štitnik za usta... Gotovo.
Bolje završi dnevnu sobu i trpezariju
pre nego što počneš da praviš proteze.
Da ja imam protezu, nosila bih je sve vreme, bez obzira na sve.
Znam da bi, dušo. Ti si takva dušica.
Da nisi možda videla moj kompresor za vazduh?
U dvorištu je,
odmah pored pseće kake koju Džejk nije sklonio.
Još je nisi sklonio?
Za boga miloga, Džejk.
Šta si radio ceo dan?
Bio sam kod Timija Kina u podrumu.
Ne možete da se igrate napolju?
Hladno je.
Još nije ispod nule.
Šta ste radili unutra ceo dan?
Verovatno ste igrali "mimtendo"?
Nintendo.
To sam rekla. "Intendo", Džone.
Danas sam srela gđu Troter u supermarketu.
Izgleda da video-igrice imaju
čudan uticaj na decu u Japanu.
Na primer?
Toliko se unesu
da potpuno zaborave na sve ostalo.
Na školu, prijatelje.
Jedan dečak je dobio aneurizmu u mozgu
i nešto mu je iscurelo iz nosa.
Baš mi je drago što mi to nemamo.
Ali rekla si da ću ga dobiti za Božić.
Nisam rekla ništa slično.
Od igrica se postaje debeo, Džejk. To je činjenica.
Od lutaka Kupusić ne možeš da se ugojiš.
Ne...
Tata, i ti si rekao da mogu da ga dobijem.
Nisam. Dobro, jesam.
Ali mislio sam da je to neka azijska marka alata, poput "Makite".
Znaš šta? Treba da se igrate napolju.
Evan Olsen je dobio promrzline od igranja napolju.
Umalo da izgubi mali prst.
Olsenovi su slaba sorta.
Nema nintenda u mojoj kući.
Slažem se.
I ja. Dakle, u većini smo.
Nema ništa od "tenda".
Baš je smešna, Džone.
Nema boljeg deteta.
I tek tako, izgubio sam ga.
Nikad neću imati svoj nintendo.
Moj život je bio završen.
Džejk.
Hajde. Moraš da se usredsrediš.
Roditelji su mu sinoć rekli da ne može dobiti nintendo.
Kad su moji odbili, bio sam besan
i počeo sam da ih zovem po njihovim imenima.
Dobro, usmeri taj bes na obaranje Džagorskog.
To!
Idemo!
Svakog dana pre škole bismo se okupili,
iz nepoznatih razloga, da nas Džagorski razbije
u igri Kralj planine.
Moja planina! Moja!
Nismo bili sigurni u koji je razred Džoš "Kralj planine" Džagorski
zapravo upisan,
jer je najveći deo svog vremena
provodio u nepoznatim oblastima kao što je direktorova kancelarija
i kod frižidera za alkoholna pića na benzinskoj pumpi.
Zbogom i zbogom.
To! Hajde!
Smrdi kao moj tata posle vežbanja gitare u garaži.
Ko hoće parče
ove preukusne torte s jagodama?
To je to. Idemo!
Zašto sada? -Moramo li?
Hajde!
Dođite!
Idemo! Napred!
Hajde!
Ne!
To!
Hajde.
Može jedno lepo umivanje, Dojle?
Da!
Mrzim tog tipa!
I ja.
Misli samo na upravljačku rukavicu.
Šta? Kakva upravljačka rukavica?
Nisi mu rekao?
Mislio sam da si ti. -Ne.
Upravljačka rukavica. Kin ju je sinoć dobio.
Nema šanse!
Ima. -Stvarno.
Strava! -Vidi, on već vežba.
Lepo!
Ludilo!
Svi idemo kod njega posle škole da igramo.
Pustiće nas?
Moramo da ga podmitimo, ali da.
Ko još zna?
Samo mi.
Pa...
I Farmer.
Sjajno. Farmer zna. Tajna je sigurna.
Upravljačka rukavica!
Nisam nikom ništa rekao, kunem se.
Dobro. Možda samo Meg Plat, Stivu Dibskiju,
drugovima sa fizičkog i treneru Volaku, ali to je sve.
Daj, Farmere. Sad nikad nećemo ući.
Ja imam upravljačku rukavicu kod kuće.
Moj ujak radi u firmi za karton...
Nemaš je, Farmere.
Nemam.
Mislim da je nema niko u Čikagu osim Kina.
Izlazi!
Upravljačka rukavica!
Ovo je tako glupo.
Uradi to.
Upravljačka rukavica!
Čuvam se za heroja Do kraja večeri
On mora biti jak I mora biti brz
I da je tek izašao iz tuče
Treba mi heroj
To, Kine!
To je bila najlepša mašina
koju sam ikada video.
Pored nje je robotska ruka Luka Skajvokera izgledala kao da je od štapa i kanapa.
Tišina, deco Batavije.
I treneru.
Šta ste mi doneli?
Ja!
Ja imam zlatnu ribicu!
Keš kojem se ne može ući u trag!
Nećeš ući s tim, brate.
To je letnja kobasica. Gurmanska.
Nisam našao ništa bolje.
Meni!
Jedan!
Dva! Tri!
Doneo sam tatin "Sports ilustrejted".
To. Četiri.
Mesečevo kamenje iz NASA?
Mesečevo kamenje? Ne.
Letnja kobasica!
Tatina je. Gurmanska. -Ne.
Imam zlatnu ribicu, Kine! Hoćeš?
To je dobar ljubimac. Riba. -Ne.
Dobra kuca.
Hvataj! Idi!
Smiri se, kerušice.
Gospodo.
Gospodo i devojčice Hodžiz.
Gledajte upravljačku rukavicu
u svoj njenoj...
Moći.
Timi Kin, dnevnik snova.
Opet sam sanjao Tami Hodžiz.
Bila je na belom konju. Ja sam bio na plaži.
Ne znam šta to znači. -Isključi to!
Timi, da li si u pidžami? -Mama, gubi se!
Dobro.
To niko nije čuo. Jasno? -Da.
Gledajte
moć upravljačke rukavice.
Spremna, Hodžizova?
Ne može svako ovo da koristi.
Morate da budete obučeni za tekvondo,
koji liči na karate, samo je skuplji.
Kakvo oruđe.
Čoveče. To je bilo to.
Upravljačka rukavica. Konačno.
Svi u podrumu smo znali da ćemo prisustvovati stvaranju istorije.
Oseti rukavicu.
Podseća na "izotoner".
Ovako izgleda snažan udarac.
Hajde.
Sredi ga, Tami!
Bum! Sad možeš da odustaneš.
Ne. Mislim da ću da pobedim.
To, Tami!
Hajde!
Radi!
Mislili smo da su to izgovori jer nije voleo da gubi.
Ali kasnije smo shvatili taj užas koji je definisao našu generaciju.
Upravljačka rukavica je bila grozna.
Ova rukavica je grozna!
Hajde, oslobodi svoju moć!
To!
Ne radi! Daj!
Stišajte ga!
To!
Mama, Tami je varala!
Grozno je kad te pobedi... devojčica.
Možda je to bilo zbog rukavice.
Reci im, Kine!
Možda zbog pesme.
Seci!
"Haj karate", Kine!
A možda zato što je bio takav idiot.
Ali Timi Kin je tog dana izgubio razum.
Napred, Kine! Tekvondo!
Da li je neko za sok?
Napravila sam puno.
Kliker zaglavljen u nozdrvi,
razbijanje mamine antikvarne vaze.
Mačji kašalj u poređenju s ovim.
Tamo, pod težinom
razbijenog televizora od 42 inča
ležao je mrtav pas.
Šta?
Pas umire?
U priči postoji mrtav pas?
Šta da ti kažem? To su bile osamdesete.
Svašta se dešavalo.
Zar nisi rekao da ste bili superbezbedni u osamdesetim?
Bila je to složena decenija.
Da li izmišljaš sve ovo?
Ne. Nikako.
Dobro, pa...
Šta se zatim desilo u podrumu?
Mislim, ne zanima me. Ali...
Šta ste uradili?
Uradili smo ono što bi sva pažljiva i odgovorna deca
uradila na našem mestu.
Beži!
Zašto svi beže?
Brzo!
Šta se dešava? -Bežimo odavde!
Šta se dešava?
Zvuk kostiju koje se lome... -Kakvih kostiju?
Za Kina je igra gotova. Idi!
Kreni!
To je bio kraj nintenda kod Kina.
Misli su mi letele kroz glavu.
Hoću li biti uhapšen? Hoću li otići u zatvor?
Ili, još gore, više nikad neću igrati nintendo?
Padaće sneg, sneg, sneg.
Sneg!
Severozapadni ciklon dolazi
s južne strane jezera Mičigan. -To!
Bože mili.
Za vreme Božića, to je savršeno.
Ne mogu da pročitam rukopis Dženi Džablecki, mama.
Ako postoji srce iznad "i",
precrtaj i nastavi dalje.
Danas ne idemo u školu zbog snega?
Ne želim da se previše nadate.
To se verovatno neće desiti.
Neću da se iko uznemiri zbog toga, u redu?
U istoriji Batavije u Ilinoisu,
nismo izostali iz škole zbog snega.
Ni jednog jedinog dana.
Može biti 20 stepeni ispod nule i da se sprema napad Sovjeta,
ali mi smo opet išli u školu.
U Okrugu Kejn, sledeće škole će biti zatvorene.
Hajde! -"Dženiva"...
Hajde! -"Elburn"...
Hajde! -"Saut Eldžin"...
"Nort Orora" i...
To je sve.
Glupo! -Ne!
Majko božja!
Rekla sam vam da se ne nadate previše.
Dobro si, mama? -Morate da jedete nešto.
Izvoli. -Ovo je smrznuto.
Drži ga pod pazuhom dva minuta i otkraviće se.
Deco, kaputi, rukavice. Šta radimo?
Džejk, ne zaboravi čizme.
Da. Ne zaboravi čizme, Džejk.
Moja majka mi je, u napadu ludila zbog multitaskinga, hladnoće i sniženja,
slučajno kupila ženske čizme.
Tada je to bila smrtna kazna.
Treba da dodam da su bile sa cvetićima i francuske.
Kako to misliš, ženske čizme?
Odgovaraju samo ženskim stopalima?
Ne, samo su bile ljubičaste.
Pa?
Tada su ljudi bili zatvoreni po pitanju mode.
I svega ostalog.
Lepo.
Da li si znao da "espri" na francuskom znači "kul"?
Stvarno? -Ne.
Idi ti, stići ću te.
Šta ako me neko otme?
Vratiće te za pet minuta.
Ne bi smeo to da radiš.
Sačekaj malo i umukni.
Rekao si ružnu reč.
Imam dosta toga na pameti, Lizi.
I ja imam dosta toga na pameti.
Hajde. Idemo.
Idemo.
To je Djuijeva decimalna klasifikacija.
Dobro. Ovo vam je životna veština, narode, poput pisanih slova.
Kada odrastete i kada želite nešto brzo da proverite,
bićete srećni što ste ovo danas naučili. Dobro.
Treba samo da odete u biblioteku.
Obučete kapute i čizme i krenete...
Pričali smo s Kinom. Pas nije mrtav.
Pas nije mrtav?
Ne, samo je slomio tri noge i par rebara. Na aparatima je.
Ali će se oporaviti. Zar ne?
Ne bih računala na to.
Onaj TV je sleteo na nju kao kuća na vešticu.
Ali na kraju će biti kao da se ništa nije desilo.
Fizički, možda. Ali psihički više nikad neće biti ista.
Imaš sreće što to nisi video, Olsene. Povraćao bi.
Povraćam samo od "špagetioza". To je bolest.
On je Šeklton bibliotekara.
I nisam jedina koja tako misli.
To znači da je nintendo opet u igri?
Postaje određenije. -Ne.
Kinov tata ga je oduzeo. Stvarno je gotovo.
Da li ste čuli?
Lojalni izviđači rendžeri poklanjaju nintendo ove godine.
Ko proda najviše venaca u takmičenju prodaje venaca, dobiće jedan.
Nema šanse. -Ima. Rekao mi je jedan šestak.
Isti šestak koji ti je rekao da biraju igrače
za glavni tim? Da, baš.
Ne. To je bila laž. Ovo je stvarno.
Trebaće nam čvrst dokaz, Farmere.
Džejk Dojle.
Da li želiš nešto da podeliš s ostatkom odeljenja?
Ne.
Posmatrala sam te, Džejk.
Ti si ovde jedini s vlažnim cipelama.
Znaš pravila. Bez čizama nema odmora.
Ali... -Hoću da te vidim u čizmama na odmoru,
ili ću zapisati tvoje ime na tablu
i štriklirati ga.
Šta će biti, g. Dojle?
Čizme...
Ili štrikliranje?
Hajde!
Hvataj! Idi tamo. Hvataj. -Ne.
Menja boje kad ih ližem.
Konor Stamp
svakako je bio najuvrnutije dete u školi.
Stalno je nosio flautu
i skoro uvek je ručao tunu.
Da li nekad staviš čarape i čizme na ruke i puziš?
To sam samo ja, Konor. Nisam pravi lav.
Džejk, ti si u našem timu. -Idemo. U liniju.
Igrajte bez mene.
Šta radiš tamo?
Opet si našao mrtvu vevericu?
Sva je krznena i smrznuta?
Brate.
Nosiš čizme Kejti Sorentino.
Moje su.
Mama je opet koristila kupon?
Idemo, Trotere. Bebo jedno.
Da, moramo da te sklonimo.
Ako te Džagorski vidi, ubiće te.
Hej. Šta...
Nosiš čizme Kejti Sorentino.
Moje su.
Sad je dosta! Dolazim tamo.
Ne! Šta da radim?
Ima li neko bombone ili časopis s golotinjom?
Ako ste našli mrtvu vevericu, moja je.
Mislim da imamo par ženskih čizama.
Na bolan način, moj mozak je prelistao
sve kazne koje ću morati da pretrpim.
Nedelje visokih potpetica, kovrdža, utrnulih nogu.
Žarko sam želeo da udaram nekog klinca dok se ne pretvori u "kul-ejd",
ali nisam imao priliku... Do sada.
Šta ima, kretenu? -Zdravo!
Kako je Četvorooki?
Ali onda sam čuo glas anđela. -Narode, imam dokaz!
Narode!
Piše ovde! Stvarno je nintendo!
To je samo slika glupog venca.
Moraš da pročitaš.
"Ovogodišnja prva nagrada je novi sistem za zabavu, Nintendo."
TAKMIČENJE U BOŽIĆNIM VENCIMA
Ubiću te.
Za manje od pola sata posle poslednjeg školskog zvona,
obukao sam zelenu uniformu i krenuo...
Zamišljao sam ogromne površine aljaske šume borova
potrebne za vence koje ću prodati.
I potpuno sam isplanirao priču za prodaju.
"Ja sam iz Lojalnih izviđača rendžera. Bez vaše pomoći,
hiljade dečaka mogu postati narkomani i komunisti."
Šta? -Šta?
Šta je? Šta hoćeš?
Zdravo. Moje ime je...
Stani. Nećeš valjda da mi prodaš nešto?
NE PRIMAMO PONUDE
Hoćete da kupite venac?
Imaš neki poremećaj učenja?
Stani, nemaš stvarno poremećaj učenja?
Dobro je. Mama, ovaj mali misli da ti je venac grozan.
Dojle, moraš da paziš na te znakove.
Šta ćeš ti ovde, Farmere?
Uništavam ti život.
Ne smeš ovde da prodaješ vence.
Misliš da postoje pravila, Dojle? Nema pravila.
Taj nintendo je moj.
Već sam prodao 67 venaca. -Kome?
Ljudima. Tvojoj mami.
Lažeš, Farmere.
Zdravo, mlada damo. Da li vam je majka kod kuće?
Moram da razgovaram s odraslom osobom.
Da li sam rekao da mi se sviđa vaš džemper?
Svuda po gradu, dečaci u zelenom su gazili trotoarima
u rekordnim brojevima,
svi zarad nintenda.
Rođen je čopor novopečenih preduzetnika.
Srećan Božić, gospođo. Želite li da kupite venac?
Zdravo, gospođo. To je to doba godine.
Srećan Božić, gospodine.
Da li mislite da je "Umri muški" božićni film?
Vidite ovo! Već je pola venca?
"Božićni venci od duglazije." Reci!
Zašto ti ne kažeš?
Zato što nisam glupi izviđač. Zato što nisam glupi dečak.
Svako dete je radilo za sebe.
DŽUEL
Učestvovali su i klinci koji nisu bili u izviđačima.
Ne prihvatam "ne" kao odgovor!
To je prvo pravilo veštine trgovanja! Prvo pravilo!
Čak sam se i ja izveštio.
Došao si da počistiš sneg?
Ne, prodajem božićne vence.
Dobro. Da vidim.
Novčanik mi je u autu.
Hoćete da...
Očisti mi auto da mogu da uđem. To bi bilo sjajno.
Idem po lopatu.
Akcelerator čestica Tevatron u "Fermilabu" dobija više naslova.
Ali ako mene pitate,
naš najvredniji lokalni resurs danas
jesu naši nastavnici.
Srećan Božić, gđo Dojl.
Srećan Božić, Džefe.
Ostani prelepa, Ket.
Rekla je da je podsećam na tebe.
Vidimo se kasnije, Džejk.
Zar je to morao da bude Farmer?
Ponudio mi je pristojnu robu za pristojnu cenu.
Nema ničeg pristojnog kod njega!
On je patološki lažov.
Ja sam pomislila da je baš fin dečak.
Oni su za tvoju majku.
Moja mama bi želela da pojedem jedan.
Nisam ni znala da prodaješ vence ove godine.
Sad mu je stalo do toga samo zato što poklanjaju nin...
Noć u Čikagu.
Da. To je nova nagrada.
U hotelu, mislim, u centru?
To je neobična nagrada za 11-godišnjaka.
Jeste neobična nagrada.
Zar ne misliš da je neobična, tata?
Blagi bože. Gde je, dođavola?
Šrafciger je u posudi za maslac.
Ne, to nije taj.
Znaš šta, Džejk? Ako želiš da osvojiš tu nagradu,
moraš da radiš ono što svaki dan govorim svojim učenicima.
Budi kao usisivač.
Usisaj vazduh i obavi posao.
Šta tražiš?
Svoju gurmansku kobasicu.
Kako neko može da izgubi kobasicu?
Večera je servirana.
Hteo sam da je jedem uz večeru.
Ješćemo salatu.
Zato sam hteo da jedem kobasicu.
Možda ju je Elvud pojeo, tata.
Mnogo kaki u poslednje vreme.
Da, zar ne?
Znaš kako to znam?
Zato što još niko nije počistio.
Padao je sneg.
To nije izgovor, u redu?
Sutra ujutru, ti, lopata, dvorište.
Sutra totalno moram ceo dan da prodajem vence.
Šteta. I prestani da govoriš "totalno".
Nije fer.
Da je život fer,
bio bi... vašar.
U redu. Ali ja...
Ali ja ovde ne vidim nikakve vrteške, a ti?
Sad si to izmislio?
Nisam.
To je stara izreka.
Slušaj!
U ime Oca i Sina i Svetoga duha,
iz Tvog izobilja, u ime Isusa Hrista...
Sjajan je. -Amin.
Bio sam ubeđen da je Elvud kakio više puta od svakog drugog psa
u istoriji sveta.
Naše dvorište je ličilo na kolač od vanile
na koji je neko prosuo čitavu kesu čokoladnih mrvica.
Šta Lizi radi? Ne može da pomogne?
Ti si hteo psa, sad čisti za njim.
Nabavili ste psa pre mog rođenja.
Nije važno ko je hteo psa, Džejk. Samo pokupi tu prokletu kaku.
Dođi.
Dobro. Udahni duboko.
Hajde.
Osećaš li to?
Kaku? -Ne!
Svež vazduh!
Mi smo samo to imali i uživali smo.
U tvojim godinama nismo imali nintendo.
Znaš šta smo radili?
Gradili tvrđave u šumi.
Sakupljali smo stara drva i daske,
sve što uspemo da nađemo, i gradili smo
osmatračnice, merdevine od kanapa...
Vrata u podu?
Da, pravili smo i vrata u podu.
Kul. -Da, to je bilo kul.
To smo pravili cele godine.
Kao kuću?
Da. Kao kuću.
Da.
Miša mu poljubim, taj pas baš dosta kaki.
Da.
Ne zamaraj se onim iza šupe.
Samo pokupi ova oko kuće, važi?
A kada završiš,
možeš da izlakiraš ove hokejaške štapove.
Zašto?
Zato što to mora da se uradi, eto zašto.
Daj, tata.
Misliš da ja volim da plaćam porez i da pričam sa susedima?
Ne. Ali moraš to da radiš.
Ne volim to da radim!
Oprezno s tim lakom.
"Oprezno s tim lakom." Šta ću da uradim? Da ga popijem?
Znam da budem oprezan.
Moramo da pričamo.
Šta radiš u mojoj sobi?
Treba mi...
Elvud se iskakio po tebi?
To je lak. Šta hoćeš?
Treba mi tvoja pomoć.
Sa čime?
Da dobijem lutku Kupusić.
Deda Mraz mi nije doneo Ši-Ru prošle godine, ne mogu da mu verujem.
Moram da pokušam preko mame i tate.
Šta ću ti ja?
Hoću da im sugerišeš da mi je kupe.
Nema šanse. Zašto bih želeo da ti pomognem?
Želim riđu koja se zove Abrona Fiona, s pegicama i...
Zašto toliko želiš tu glupu lutku?
Jer sam oduvek želela sestru. Ne prekidaj me.
Ne valja da ja stalno pričam o tome s mamom i tatom.
Treba nam suptilni napad i treba brzo da delujemo.
KUPUSIĆI! RASPRODATO!
Šta ćeš ti da uradiš za mene?
Reći ću ti kako da osvojiš nintendo.
Ne znaš kako se osvaja nintendo.
Dobro, nema veze.
Stani.
Kako mogu da ga osvojim?
Obećavaš da ćeš mi pomoći s Kupusićem?
Da, važi.
Obećavaš?
Da, obećavam.
U redu. Juče si prodao dva venca gđici Šerman?
Kako to znaš?
Ne sekiraj se za to.
Kupila je puno zato što je stara, zar ne?
Stari ljudi kupuju od dece.
Treba ti gomila starih ljudi na jednom mestu
da ne bi morao da ih tražiš pojedinačno.
Šta hoćeš da kažeš?
"Preri pajns", dom za stare.
Dve stotine starih osoba,
svako sa svojim vratima,
savršenim za kačenje venaca.
To je...
To je stvarno dobra ideja.
Znam. Imamo li dogovor ili ne?
Da.
Riđa s pegicama. Nemoj da zabrljaš.
Posmatraću te.
Dom za stare "Preri pajns" nije znao šta mu se sprema.
"Usisaj vazduh. Obavi posao."
Zdravo, svima.
Zdravo. -Da li voliš bluz?
Zdravo! Ličiš na mog unuka.
Da vidim te obraze.
Ali, ispostavilo se da ja nisam znao šta mi se sprema.
Zato što je Svetska izložba bila ovde,
a mi smo slavili stogodišnjicu grada.
Vidiš, Čikago je osnovan 1833.
To je sto godina do 1933.
Samo malo.
EVIDENCIJA PRODAJE VENACA
On bi to želeo.
STILI DEN
POPUST OD 4 USD
Posle šest sati i deset šoljica pudinga
prodao sam čitavih 47 venaca u domu za stare.
Samo zahvaljujući Lizi.
Mama.
Da li si znala da ovaj tržni centar ima najveći izbor
lutaka Kupusića u celom Čikagu?
Nisam to znala, ne.
Što je dobro, jer prosto nestaju s polica.
Ne želi valjda lutku Kupusić?
Bože. Ko će znati s njima dvoma?
Hej! Šta to radiš?
Tablice iz Viskonsina. Kakvo čudo.
Pogledaj ga. -Dobro, Džone...
Drma volan kao da muze kravu.
Da. Godišnji šoping u Čikagu Dojlovih.
Poznat i kao tatin najomraženiji
i najskuplji dan u godini.
Znaš šta volim kad obučeš?
Šta? -Rolke.
Biće tako hladno u Minesoti kada stignemo kod mojih roditelja,
svakako bi trebalo da probamo nekoliko.
Da, rolke, tvoji roditelji, sjajno.
Dakle, može?
Gledaj ovog idiota.
Šta to radiš?
Hej! Ti to meni trubiš?
Imam i ja trubu, Majlse.
Majls Dejvis, dame i gospodo.
Izvinite.
Možemo li da pustimo božićne pesme?
Ne! Nema božićnih pesama.
Stili Den. Slušajte ovo. Ovo je dobra muzika.
Cele godine.
Želimo vam srećan Božić
Patuljci!
Ježim se od njih. -Diši, Džone. Moraš da dišeš.
Da odrastao čovek glumi takvu razdraganost! To nije prirodno.
Povuci se, Džek!
Izvinite.
Imaj malo samopoštovanja. Isuse. -Moraš da se smiriš.
Zašto hodamo ovako brzo?
Narode, nema odlaska u toalet, u redu?
Imali ste šansu za to kod kuće. Ne testirajte me.
Zašto je ovde toliko vruće?
Nećemo još kod Deda Mraza, u redu?
Postoji li bar u dvorani s restoranima?
Džone, nije ni podne.
Dobro, kupili smo sveće za Barb, rolke, dve za jednu...
Šta nam fali? -Mama,
radnja s Kupusićima.
Možemo li, mama? -Da, dušo.
Hajde. Vodi.
Mama, da li si znala
da Kupusići imaju sopstvene krštenice?
Mislila sam da želiš samo da prodaš vence.
Kad si se toliko zainteresovao za Kupusiće?
Lizi želi jednu.
Veoma su skupe, dušo, i teško ih je naći.
Rasprodato za 20 minuta.
Poslednja lutka Kupusić u celom Čikagu.
Trebalo je da vidite. Bilo je ružno.
Jedna žena je udarila baku u grlo.
Iz iste su porodice.
Lizi. U redu je.
Videla sam mnogo lepe medvediće dobrog srca na ulasku.
Medvedići dobrog srca su za bebe.
Sirota Lizi.
Poželeo sam da joj priđem, obrišem suze
i zagrlim...
Stani malo.
Zdravo, Džejk.
Ko je to rekao?
Znaš ko.
Nintendo?
Tako je. Dođi ovamo.
Nedostajao si mi, Džejk.
Džejk, tata i ja idemo na sprat
da kupimo poklon za Fenelonove.
Zašto? Oni nama nisu ništa kupili.
Ostani ovde gde su igračke i pazi na sestru, važi?
Džejk.
Pazi na sestru.
Da.
Tako je. Dođi, Džejk.
Znaš da to želiš.
Šta da radim u vezi s lutkom Kupusić, Džejk?
Pusti sestru, Džejk. Ona je beskorisna.
Treba da brineš o vencima.
Da li si prodao dovoljno venaca?
Učiniću sve da budem s tobom.
S kim to pričaš?
Treba nam novi plan.
Džejk?
Znaš li koliko igara imam ovde, Džejk?
Imam sve igre.
Mnogo više od Timija Kina.
Koju igru bi voleo da igraš?
"Džaust".
Izaberi neku drugu. Tu nemam.
"Super Mario bros".
Izaberi drugu. -"Difender".
Može "Rampadž"?
Ubačena je.
Kul. Učiniću sve što tražiš.
Vrlo dobro. Da.
Ti si tako dobar dečak, Džejk.
Vidim da imaš sve što je potrebno.
Stvarno to misliš?
Ne. Znam.
Možda zbog uzbudljive postavke,
ili oduševljenja što igram u javnosti,
ali, iz nekog razloga, započeo sam igru svog života.
Brate, zapalio si se.
Sve ostalo je postalo nevažno.
Moja čula su dostigla viši nivo.
Postao sam jedno s nintendom.
To!
Da. Ti si rođen za ovaj trenutak.
Neverovatan si!
Kako se zoveš, čoveče?
Samo napred. Reci im kako se zoveš, Džejk.
Reci.
Džejk Dojl!
Džejk Dojl. Majstor za nintendo.
Džejk!
I začas, ceo tržni centar skandirao je moje ime.
Zato mi je bio potreban nintendo.
Ovo je bila moja sudbina.
Sada ništa nije moglo da me zaustavi.
Džejk!
Džejk Stivene Dojle!
Gde ti je sestra?
IGRA ZAVRŠENA
Šta je s tobom?
Lizi! -Elizabet!
Mrtav si, brate.
Lizi!
Zaboravi na nju, Džejk. Nema je.
Umukni, nintendo! Ti si kriv za ovo!
Kako ulaziš u kuće koje nemaju dimnjake?
Na stražnja vrata.
Šta ako je to stan bez stražnjih vrata?
Na prednja vrata.
Dakle, znaš da obijaš brave?
To sam ja.
Znaš li da je to krivično delo?
Mama! Ovde je! Našao sam je!
Bože, Lizi!
Bože!
Mama, možda još imaju Kupusiće na Severnom polu.
Čak i one s riđom kosom.
Lizi, rekli smo ti da ostaneš s Džejkom.
On je igrao nintendo.
Pobogu, Džejk!
Jesi li dobro?
Kad počneš da igraš te igrice,
mozak ti se pretvori u pire za tri minuta.
To je tvoja sestra!
Ne možeš da je izgubiš kao protezu!
Čekaj.
Tu je pet kesa, Džone. Sačekaj.
Otvori usta.
Džone. -Šta?
Gde je kesa iz "Maršal fildsa"?
Džejk! -Tamo ti je rolka, Džone!
Džejk!
Cenu moje proteze su mi objasnili
jednostavnim jezikom: "Ako je izgubiš, ne vraćaj se kući."
Džejk!
Hej! -Džejk!
Pomeri se! Džejk!
Mislio sam da košta otprilike kao novi auto.
Gde je?
Džejk!
Šest gusaka ležu
Pet
Zlatnih
Ne, stani! Šta...
Naravno! Navijači "Pakersa".
Bože.
Bezbedan sam. Proteza je nađena.
Dobro.
Ti si takav štreber.
Dozvolio si da ih devojčica uzme!
Šta to radiš?
Najbolji deo šopinga,
osim što nisam izgubio protezu i sestru,
jeste to što se ispostavilo da postoji tajni deo tržnog centra
gde stariji ljudi sede pored klavira.
Prodao sam još 22 venca tog dana.
Koliko imaš, Džejk?
Devedeset tri.
I ti prodaješ vence?
Šta je venac?
Ne pevuši više, pobogu,
pokušavam da slušam ovo.
I prestani da se igraš aviončićem.
To nije igračka. Vidiš?
Oštro je.
Konrojd predaje pak Larmeru. Larmer kruži.
Ali pak mu oduzima Šejk Korson...
Znaš,
ako hoćeš, možda mogu
da te naučim da to koristiš.
Imam svašta da uradim, tata.
Dobro.
Vraća pak Larmeru. Larmer je blizu ivice,
dobacuje Savaru...
Gađa i pogađa!
To! -Denis Savar!
"Hoksi" sada vode za jedan poen. -To, dušo!
Klod Lemju se i dalje nervira.
Ne cmizdri, Klode.
Samo pričaš, ništa ne radiš.
Zapamti to, Džejk. Važi?
Siledžija poput Kloda Lemjua ne vredi pišljiva boba.
Samo priča, ništa ne radi.
Šta radimo ispod ovog mosta, tata?
Treba da pričamo s nekim tipom o lutkama Kupusićima.
Ti znaš kako izgledaju, zar ne?
Zašto će Lizi dobiti ono što želi,
a ja ne mogu?
Hoćeš da se boriš sa sestrom
ako ne dobije ono što želi?
Ne. -Upravo tako.
Ja ne pregovaram s teroristima.
Samo im daš ono što traže?
Da. Šališ se?
Dobro. To je on.
Pusti mene da pričam. U redu?
Ovo je malo zastrašujuće, tata.
Evo, poneću testericu.
Hajde!
Mogu li da pomognem, momci?
Da.
Priča se da ste se
dokopali Kupusića?
Pozorniče, molim vas. Samo stojim ovde.
Mislio sam da ste se izgubili, pa...
Opusti se, nisam policajac.
A ovaj na tajnom zadatku?
On nije policajac.
Daj, čoveče. Ima 11 godina.
Ja to ne znam.
Panduri su ludi. Da li ste gledali "Robokap"?
Taj tip je polupolicajac, polurobot.
Gledali ste taj film?
Mama mi ne bi dala.
Ali moj drug Majki Troter je gledao.
Da. Dobar je. Dobar si.
On nije policajac, u redu? Daj!
Hoćeš li nam prodati Kupusića s crnog tržišta ili nećeš?
Uđite u moju kancelariju.
Da li vam treba još nešto kad ste već ovde?
Plišano štene? Bubreg? Nintendo?
Ne, samo lutka.
Treba nam devojčica.
Riđokosa s pegicama.
Najbolji Kupusići u tri grada.
Da, izgledaju u redu.
Da, u redu su.
Imate zajednički dan, otac i sin?
Tako nešto? Je li?
Treba li vam treći?
Ne, šalim se.
Nedostaje mi tata. Mnogo.
Ova riđokosa nema pegice.
Ne, plavuša ima pegice.
Dobro, koliko? -Sto dolara.
Sto dolara? Ne.
Gde ćete dalje da idete?
Sve radnje od Vitona do Vinetke su rasprodate.
Šezdeset dolara.
Znam imena dva brata u Vila Parku.
Prodaju ih za 50.
Znaš šta? Možemo odmah tamo.
Da, braća Dijaz. Ne.
Ne želite njihovo ćelavo smeće.
Sedamdeset dolara. Poslednja ponuda.
Kako da odbijem to lice?
Dobro, 70 dolara.
Prodaje se s krštenicom.
Tata, to je... -S potpisom na stražnjici.
Hvala.
Možemo da pitamo za nintendo?
Spustio sam cenu sa 100 dolara. Možeš da veruješ?
Dopašće se Lizi.
Da li mi je smetalo što je tata prošao
kroz muke Herkulove da sestri kupi poklon?
Pomalo.
Ali ja sam sam sebi nameravao da obezbedim poklon.
Gospodo.
Zagledajte se duboko u plamen sveće.
Zurite u njeno treperavo svetlo.
Sada, zatvorite oči.
Šta vidite?
Vidite plamen, gospodo.
On gori i kada zatvorite oči
jer znamo, čak i kad ugasimo ove sveće,
plamen Lojalnih izviđača rendžera nikad se neće ugasiti.
Dobro.
Mislio sam da su Lojalni izviđači rendžeri samo za dečake.
Izviđači treba da budu časni,
ali ti si ipak ovde.
Treba puno toga da pređemo.
Imamo derbi borova,
paradu Dana lojalnosti...
Imam još jednu vijetnamsku pesmu za vas, "Nerešeno nije izgubljeno".
Pređi na vence, Holberže!
Molim? -Ogrlice za vrata.
Da li si uopšte član?
Venci!
Dobro! Preći ćemo na vence!
Dobro. Smirite se.
Sada...
Znam da ste se trudili da prodate vence ove godine,
pa smo dali sve od sebe da nagrade budu
posebne.
Vidi ovo!
Prva nagrada je bila veća od običnog NES sistema.
Ko je znao kakvo se još nintendo blago krije tamo?
Rekao sam ti da se dobija s upravljačkom podlogom.
Dobro.
Na trećem mestu...
Džefri Farmer! -To!
Nikoga ne zanima treće mesto.
S obzirom da je Farmer tvrdio da će pobediti,
svima nam je bilo drago.
Sad je svako imao šansu.
Pretplata za "Život dečaka".
To!
Odrastao sam uz taj časopis.
Sjajni tekstovi.
Na drugom mestu,
sa sjajnim rezultatom...
Tedi Hodžiz!
Ne!
Nažalost, zajednički rezultat blizanaca Hodžiz
bio je dovoljan samo za srebro.
To je globus čitavog sveta!
Celog!
Nije bilo drugog mesta kad se radilo o nintendu.
A sada...
To je to! -Ovogodišnji pobednik
takmičenja u prodaji venaca.
Najveći broj prodatih venaca u istoriji trupe...
Džejk Dojl!
Pobedio sam!
Stavi to na tablu! Da!
Treba zahvaliti mnogima.
Prijateljima, porodici, korporaciji "Nintendo"...
To!
Ovogodišnja prva nagrada,
najbolja koju smo imali godinama...
Da li si spreman, Džejk? -Da.
Novi set enciklopedija izdavačke kuće "Vorld buk".
Šta?
Kao da sam osvojio još škole.
Ne!
Gde je?
Mrzim te, Holberže! -Bože.
To nije imalo smisla. Zašto?
Zašto su nam vođe trupe obećali igračke, a poklonili nam knjige?
Ko je stajao iza tako strašne prevare?
Tako užasne, tako podle?
Dr Timoti Kin Stariji, eto ko.
Roditelji Batavije, dobro veče.
Zdravo. -Nismo znali
da je veče pre dodele nagrade...
HITNO NASILJE U VIDEO-IGRICAMA
...dr Kin sazvao sastanak
s jasnom namerom da nam uništi živote.
Nedavno se desio incident u mom domu.
Član porodice Kin, Lejsi Pas Kin,
umalo da pogine kad je na nju pao televizor od 42 inča.
Četrdeset dva inča. To je lep televizor.
Džone.
Svakako ne krivim svog sina, Timija,
nadarenog, velikodušnog mladića,
kome je nedavno dijagnostikovano nešto što se zove
poremećaj nedostatka pažnje...
I tako dalje. Nije važno.
To je veoma ozbiljan poremećaj
i izuzetno redak.
Tako redak.
Volim te.
Ugasite svetlo, molim vas.
Dame i gospodo,
pravi krivac ovog sakaćenja psa
jesu video-igrice.
Video-igrice su uradile ovo.
I ovo.
To je isti slajd.
Mislio sam i ovo.
Opet je isti slajd. -Dođavola!
Timi je opet ubacio sir unutra.
Ne smeš da mu daješ sir, Dženis. Znaš to.
Puki.
I ovo.
Pitanje je, dame i gospodo...
Je li to pas?
...šta ćemo da uradimo po tom pitanju?
Treba da ih zabranimo!
Zabrana! -Zabrana!
Više nijedan pas neće biti smrvljen
u mom gradu! -Dosta je.
Moramo zaštititi naše pse. -Da.
Moramo da zaštitimo našu zajednicu!
Da!
Moderna tehnologija počinje da vlada našim životima.
Biće samo sve gore. Odavde može samo nizbrdo!
Tako je. -Moramo to sprečiti!
Moramo sve da spalimo, do temelja.
Spaliti. -Da.
Kraj video-igricama!
Da vas čujem. Kraj video-igricama! Glasnije.
Kraj video-igricama!
Da vas čujem. -Kraj video-igricama!
Sad malo tiše. Kraj video-igricama.
Kinova panična propaganda se nastavila
do kasno u noć.
Bila je to virtuelna video-igrica Armagedon.
Osećam! Blizu smo! -Kraj video-igricama!
Kraj video-igricama!
I mi tu nismo mogli ništa da učinimo.
Nema zeca.
Svi ti venci, ni zbog čega.
Da li si znao da je ugljeni briket glavni izvozni proizvod Australije?
Prekidamo program zbog specijalnih vesti iz okruga Kejn.
Hvala, Voltere. Evo nas uživo u Džinevi
s borcem protiv nasilnih video-igrica, dr Timotijem Kinom.
Dr Kine, ostalo je samo osam dana za kupovinu
do Božića, a vi ste uspeli da izdejstvujete
zabranu prodaje sistema za video-igrice u čitavom okrugu.
Da li je to tačno? -Jeste.
Sve prodavnice u okrugu Kejn su pristale na to.
I zaista smatrate da video-igrice toliko promovišu nasilje
da moraju da se zabrane?
Da li je vašeg psa ikada smrskao TV?
Nije.
To nije lep prizor. Roditelji treba da znaju istinu.
Ove igrice su čisto zlo i moraju da se zaustave.
Kraj video-igricama!
On je podijatar.
Žao mi je, Džejk.
Prekini, Lizi.
Ne, stvarno. Znam koliko si ga želeo.
Imao sam ga.
Bio je moj.
Ali sada...
Nikad ga neću dobiti.
Izvoli. Možeš da uzmeš daljinski.
Hvala, Lizi.
Dala ti je daljinski?
Ja Čarliju nikad ne bih dala daljinski.
Sigurno si bio mnogo potišten.
Naravno. Zabranili su nintendo.
Dakle, ako je Batavija zabranila nintendo,
a baka i deka neće da ga kupe,
a ti radiš sve te loše stvari, sve vreme...
Ne sve vreme. -Da, sve vreme.
Radiš sve te stvari, i niko neće da ti ga kupi,
kako si ga onda nabavio?
Kako si dobio nintendo?
Dobro, smiri se.
Može pauza? Hoćeš da pišeš Miv...
Ne!
Želim da znam šta se dalje dešava.
Vidiš, Eni,
ponekad, u vreme Božića,
baš kad pomisliš da više nema nade,
desi se nešto čarobno.
Neki to zovu božićnim čudom.
Ovo čudo se desilo na terenu za vožnju rolšua.
Šta je teren za vožnju rolšua?
Šest dana pre Božića, sve je bilo zvanično.
Niko od nas neće dobiti nintendo.
Moj rođak u Elmherstu bi mogao da ga dobije.
To je u okrugu Kuk.
Okrug Dupejdž.
Kako znaš? -Dobio sam enciklopedije.
Dajte, narode. I dalje imamo jedni druge.
Pazi!
Izvini. -Objektivno, znam da je to smešno,
ali ne mogu iz sebe da izmamim smeh.
Bila je to rođendanska zabava Hodžizovih.
Strašni rođendan pred Božić.
Ne samo što su blizanci delili rođendan među sobom,
već su morali i da ga dele s Božićem.
"Srećan rođendan i srećan Božić. Voli vas baka."
Kakva pljačka.
"P.S. Treba da podelite ovaj poklon."
Nove kesice. Ko hoće da otvori? -Ja!
Dobili ste Krisa Sejba.
Treba mi. Imam. Treba mi.
Hoćeš pojesti svoju žvaku?
Dobio sam Ripkena. Bilija Ripkena.
Koga briga za Bilija Ripkena?
Šta?
Šta? Šta je to?
Nećete verovati.
Pogledajte! Ovde! Na palici!
Bože! -Ružna reč.
Stvarno ružna.
Šta piše? -Nemoj naglas da čitaš.
Ne smem da slušam ružne reči.
Ružna reč, crtica, lice.
Koja ružna reč? Na "D"?
Na "S"?
Stani. Na "J"?
Pogodak.
To je sličica s greškom.
To je najbolja sličica s greškom svih vremena!
Bili Ripken.
Devedeset pet dolara!
Devedeset pet dolara? Ti si milioner!
Da, još par takvih i možete da kupite nintendo.
Društvo...
Znam.
Ne kapiram.
Kako ne kapiraš?
To je vrlo jasan plan od 15 tačaka.
Mislim da si pogrešno napisao "tajni". -Dobro.
U ponedeljak u 9.00 idemo na ekskurziju u Čikago.
Pa? -Pa, tamo prodaju nintendo.
Pa?
Prodaćemo neke bejzbol sličice,
dobićemo neke pare,
iskrašćemo se s ekskurzije i kupićemo sopstveni nintendo.
Sad kapiram. Ali, zar tu ima 15 koraka?
To je samo... tri.
Ne znam. Možemo da upadnemo u nevolju.
Ne smem sad da upadnem u nevolju, Džejk. Uskoro će Božić.
Zaboravi Božić.
Ovo je veće od Božića.
Ovo nam je jedna jedina šansa da nabavimo nintendo.
Koji možemo sami da igramo.
TAJNI PLAN NINTENDO
Ne moramo da skidamo cipele,
ili da stajemo u red...
Ništa od toga.
Mi to možemo!
Ovo je naš Vijetnam. -Da.
Mislim da to ne znači to što ti misliš.
Nemam pojma šta to znači.
Ali ko je uz mene?
Ja.
BATERIJE ZA VOKI-TOKI
Provera. Gotovo.
I mi smo za.
PREGLEDAJ SLIČICE SAMO NEOŠTEĆENE!
BIL RIPKEN
Ja sam za.
Ne.
Zaboravi. -Šta?
Bejzbol sličice, Farmere.
Dajte! Šta čovek mora da uradi?
Olsene?
IZLAZ POVRAĆKA - OLSENOVA DIVERZIJA
ŠPAGETIOZ
Upašćemo u veliku nevolju.
Jedan, dva, tri, nintendo!
"DAGAUT" KUPUJEMO I PRODAJEMO KOLEKCIONARSKE PREDMETE
Uspela!
Lepo, Tami.
Sigurno i bezbedno.
Idemo!
KUPITI NINTENDO
Ne! Samo ne Džagorski.
Šta će da uradi?
Nagovestiću ti.
Ništa dobro.
Ovo mi je omiljena ekskurzija. Idemo na Institut umetnosti.
Sportska torba? -Tu.
Ćebe? -Tu. U torbi.
Voki-tokiji? -Tu.
Kamuflaža, tu.
Nepotrebno, Farmere. Ali sviđa mi se taj duh.
Lično više volim šumsku šaru,
za urbane borbe.
Slažem se.
Kako se osećaš, Olsene?
Ne dobro.
Savršeno.
Dobra fascikla, Dojle.
Čujem da je dobra za čuvanje novca.
To je naše! -Više nije.
Ne smeš to da radiš!
Stvarno? Šta ćeš ti da uradiš?
Da. To sam i mislio.
Vaš nintendo je moj.
Šta ima, gđice Hjugo?
Ovo je tako loše.
Mislim da ne može gore.
Džejk Dojle.
Kuda si to pošao?
U autobus do Instituta umetnosti?
Tako ne može.
Bez čizama nema ekskurzije.
Prvo sam pomislio: "Možda niko neće primetiti."
Narode! Džejk Dojl nosi ženske čizme!
Tako su lepe.
Ja imam iste.
Noćne more o Frediju Krugeru i "Kabzima" iz '84.
brzo su prestale.
Bio je to košmar koji se ostvario.
Lepe čizme, Dojle.
Dođi da sedneš ovde pozadi.
Hoćeš da ti pričam o svojoj farmi mrava?
Svi su mrtvi. Ali ujaci su i dalje živi.
Čitav plan je visio o koncu.
A ja sam sedeo pored klinca koji jede gumice kao "tik-tak".
Gumice su dobre. Hoćeš jednu?
Ne. -Dobro.
Kad naletiš na prvu Osetiš sočnu eksploziju
Dijareja
Kada kližeš odvažno I osetiš sočno govno
Dijareja
Kada kližeš ka bazi Punih gaća ti se pazi
Šta ćemo da radimo?
Dijareja
Uskoro stižemo.
Olsen se unervozio. Šta ćemo da radimo?
Ne znam.
Pokreni prvu fazu, pa ću smisliti nešto.
Dobro.
A pare?
Gđo Hjugo.
Evane, zašto nisi na svom mestu?
Ne osećam se dobro.
Dobro... Mi ćemo...
Ne plaši se Džagorskog. Velik je samo u građi.
Misli na nešto lepo.
Koja su ti omiljena slova alfabeta?
Moja su, redom, T, K, A, I, E,
O, U, Q, X.
Vidi ko nam je došao.
Moramo sada da kupimo nintendo. Mogu...
Ne slušam te, Dojle. Ovo su moje pare.
Moramo sada ili... -Ili šta?
Hoćeš da me nateraš?
Vrati se tamo i sedi sa svojom kretenskom devojkom
u svojim ženskim čizmama!
Hoćeš li sada da plačeš?
I tad sam shvatio.
Konor Stamp nije bio čudak. Bio je buntovnik.
Nije ga zanimalo kako ga zovu.
Nije brinuo zbog siledžija. Što bih onda ja?
Nintendo ili ne,
Džagorski je previše dugo bio Kralj planine.
"Nosim ženske čizme.
Zašto sam ih doneo u školu?
Mama mi je stavila cvetiće na cipele!"
Samo pričaš, a ništa ne radiš, Džagorski.
Ne vrediš ni pišljiva boba.
Šta to znači?
Znači da si ti običan, jadan siledžija.
I ako mi odmah ne vratiš fasciklu,
ti ćeš biti jedini koji ćeš plakati,
dupeglavi!
Sad!
Dobro.
Moja mama mi je kupila ove čizme. I ja ih mrzim!
Ali volim svoju mamu.
Znam, ja... -Sedi dole.
Reci mi šta je. Muči te stomak?
Stvarno misliš da bi mogao...
Sedite dole! Sedite svi dole, u redu? Hajde.
Bože! Jesi li dobro?
Prekrij alarm!
Voki-tokiji.
Otvorite vrata!
Dobro, idemo!
Samo napred, Dojle!
Crveni psu, ovde Plava ptica. Prilazim tržnom centru. Prijem.
Plava ptico, ovde Rambo jedan.
Šta se desilo Crvenom psu? -Promenio sam ime.
Sad smemo da menjamo imena?
Hajde ispočetka.
Rambo jedan, ovde Superkul milenijumski soko.
Sviđa mi se!
Prilazim Aveniji Mičigan.
Pazi, mali. Klizavo je. -Hvala.
Oprostite. Izvinite.
Prolaz. Oprostite.
Posle probe smo znali.
Dve konzerve "špagetioza" u Olsenovom želucu
izazvalo bi oko devet minuta povraćanja.
Za to vreme smo morali da kupimo nintendo
i da se vratimo u autobus pre nego što Olsen prestane da povraća.
Oprostite. Izvinite.
Pazi, mali!
Ako ne naiđem na veću prepreku,
mogao sam... Bože!
Kraj video-igricama!
Mora da se šalite.
Rambo jedan, imamo problem.
Kakav problem, Super milenijumski, šta već?
Tvoja mama i gđa Kin su ovde.
Ponavljam, tvoja mama... -Šta?
...i gđa Kin su ispred radnje.
Ne mogu da prođem a da me one ne vide.
Ne idite tamo. -Ne u tu radnju.
Ne bacajte novac. Ostanite u školi!
Kontroliši svoju mamu, Trotere!
Prokletstvo!
Džejk, šta ćemo da radimo?
Ne znam. Zato zovem vas.
Prekidaj!
Ne! -Ne.
Ne prekidam. Samo treba da ih sklonimo.
TREBA VAM POMOĆ? POZOVITE 140-5380.
Možda da ih pozovemo preko razglasa?
Reci im da imaju poziv.
Narode, preko puta ulice je javna govornica.
To! Dobro. Kako je Olsen? Kako ide povraćanje?
Tvoj siroti stomačić...
Dobro, loše mi je zbog tebe. Osećam se mnogo loše.
Dobro!
Može li neko da mi pomogne?
Znala sam da nije trebalo da plešem u Vegasu. Znala sam.
Pojeo je kesu kukuruznih bombona za doručak.
Trebalo bi da je u redu.
Stići ćemo do govornice.
Ali šta da kažemo?
Ne znam. Nešto dobro.
Kao na primer?
Ne znam! Izmislite nešto.
Neko je rekao "izmislite nešto"?
Molimo gđu Troter i gđu Kin da se jave.
Molimo da dođite do belog uslužnog telefona.
Imate hitan poziv. -Gđo Kin?
Ja sam gđa Troter. -Ja sam gđa Kin.
Šta se dešava? -Bože! Hitno?
Idemo.
Nadam se da nije Timi.
Jutros je pominjao da će izbosti naš vodeni krevet.
Uspelo je!
Dobro, ulazim. Držite ih na telefonu.
Razumemo.
Odlično.
Evo ga.
Halo? -Dobar dan, gđo Troter.
Ne. -Mislim, gđo Kin. Da.
Ko je to? -Ovde vaš nećak.
Ja nemam nećaka.
Znam da nemate nećaka. Upravo zato i zovem.
Ja sam iz Međunarodnog kolektiva nećaka.
Međunarodni kolektiv nećaka?
Tako je. -Šta je to?
Nalazimo se u Kanadi.
Stvarno? Zdravo. -Kanada.
Četiri minuta Super sokole. Možeš ti to.
Nema nikakvog smisla.
Ima, ako razmislite.
Nemate nećaka, a želite da ga imate.
Kolektiv je tu da vam pomogne.
Probaj ti da shvatiš. -Naravno.
Halo? -Halo?
Samo da znaš da nije lepo zbijati šale preko telefona.
Superkul, javi se. Farmer ih gubi.
Moraš da požuriš.
Gde ti je sestra, Džejk? -Umukni, nintendo.
I takođe je protiv zakona.
Znate šta bi još bilo kriminalno?
Da pustite sina da provede još jedan praznik
a da ne iskusi radost sponzorisanja usvojenog rođaka.
Samo pokušavamo da širimo radost u svetu.
To ima smisla.
To je lepo. -Da.
Nasela je. Neko mi je poverovao.
Čujem te.
Izvinite, gospođo, ali ovo je pitanje nacionalne bezbednosti.
Dobro. Osećaš li se bolje?
Možemo li sada nazad u autobus?
Da, sve je izbacio. U redu je.
Olsen je suv! Ponavljam! Ponestalo mu je povraćke!
Ja sam vaš nećak. -Znaš šta?
Sada počinješ da mi se rugaš. Ovo je uznemiravanje.
Zbogom. -Halo?
Halo?
Dođavola!
Izgubio sam ih.
I Farmer više nije na telefonu.
Ponavljam. Farmer nije na telefonu.
Čuvaj se Kinove i moje mame.
Ne razumem ni ja. -Je li to bila anketa?
Izvinjavam se.
Bože.
Prošao sam ih, na bezbednom sam!
Autobus kreće, Džejk.
Nalazimo se kod semafora. Možeš da stigneš.
To je bilo to.
Pobeda je bila moja. Mogao sam da je osetim.
Da.
Ne!
To ne može biti dobro.
Dođavola.
Dakle, nećeš dobiti ono što želiš za Božić.
Neću da lažem. To je teško, klinac.
Možeš da mi daš nintendo iz svog prtljažnika.
Rekao sam da nećeš dobiti ono što želiš za Božić.
Jedne godine, za Božić, kad sam ja bio dete,
znaš šta sam poželeo? Poželeo sam magarca.
Magarca. Možeš li da veruješ?
Da. Bilo bi čudno da si to izmislio.
Pa, jesam.
Čitavog novembra i decembra, samo sam o tome mislio.
Samo sam o tome pričao.
Magarac ovo, magarac ono. Kako ću da nabavim magarca?
Pogodi šta se desilo na božićno jutro.
Dobio si magarca? -Ne.
Ko dobija magarca?
Ne. Ja...
Ne. Shvatio sam da sam proveo čitav božićni praznik
brinući o nečemu što sam želeo
i prestao sam da cenim ono što sam već imao.
Hrčka, psa ili tako nešto?
Ne, svoju porodicu. Svoj život.
Nema beskonačno mnogo Božića.
Moraš da ih iskoristiš.
Kladim se da nisi
nikome rekao "srećan Božić" ove godine.
Dobro, ustaj. Pozvaću ti taksi. Hajde.
Taksi!
Vratićemo te na ekskurziju.
Kuda ide? -Institut umetnosti.
Odvezi ga do sporednih vrata kod Monroove.
Važi? -Može.
Reci obezbeđenju da si se izgubio.
Mogu li nekako da ti se odužim?
Ne. Odrao sam tvog tatu za onu lutku.
Ali, učini mi uslugu.
Koju? -Lepo se provedi za Božić.
Probudi se. Da li počinje?
Počinje li, Džejk?
Idemo!
Posle deset godina vizuelnog otvaranja poklona,
odmah sam znao da ispod te jelke nema nintenda.
Debele žene su stajale i zagrevale svoje glasne žice.
Lizi, nema otvaranja poklona dok ih ne razdelimo.
Znaš pravila.
Lego?
Hajde da završimo s ovim.
Dobro.
Hajde da imamo Božić.
I,
tri, dva, jedan... -Srećan Božić!
Ovo je božićno jutro 1988.
Otvorite svoje poklone!
Izgleda dobro. -Srećan Božić.
Srećan Božić.
Dobro, sačekaj. -Slikanje.
Kako si, Džejk?
Razvedri se!
Srećan Božić.
Hvala, dušo.
Hajde, druže. Palac gore.
Sjajno, kul.
Grejači za noge.
Šta? Dobio sam šlajfericu.
Držači za knjige?
Za tvoj set enciklopedija.
Sjajno.
Imaju bejzbol loptice.
Vidim.
Lutka Kupusić!
Ima pegice!
Žao mi je što nije riđokosa.
Mnogo ti hvala. Volim te.
Volim i ja tebe.
Još jedan divan Božić.
Svaki praznik koji provedem s vama
pravi je blagoslov.
Šta?
Rekla sam: "Svaki praznik koji provedem s vama..."
Džone!
Džone.
Moraš li to sada da radiš?
Da, ali... Poklonila si mi je.
Dobro.
Nema veze, dušo. Prošao je taj trenutak.
I tad sam ga ugledao.
Bio je iste veličine i oblika kao kutija koju sam držao u rukama
ni tri dana ranije.
"Džejku. Od ujka Dena."
Naravno. Ludi, bogati ujka Den.
Poklon od ujka Dena.
Nisi dobio ni razglednicu poslednje tri godine.
Gde beše živi sada?
U Japanu.
Japan.
Dom "Nintenda".
Zemlja u kojoj se snovi ostvaruju.
Bože, ne igraj se sada sa mnom.
Piše tvoje ime, Džejk.
Šta je rekao da je poslao?
Nemam pojma.
Hajde!
To mora da je to.
Lajt-brajt?
Lajt-brajt.
Japanski lajt-brajt.
Lajt-brajt!
Da. -Džejk, to je zabavno.
Znaš, na trenutak sam pomislio da je nintendo.
Dok sam polako pokušavao da shvatim situaciju,
počeo sam da se plašim da se nikad neću oporaviti od ovoga.
Ovo je bila tako velika tragedija da nikad neću otići na matursko,
nikad neću otići na koledž, nikad neću napustiti kuću.
Postaću 30-godišnji ćelavko u podrumu svojih roditelja
i praviću složene slike Zelde na lajt-brajtu.
Božić je bio mrtav za mene.
Halo? -Zdravo, Trotere.
Zdravo. -Ni ti ga nisi dobio?
Ne, dobio sam čija ljubimca. -Čija ljubimca?
I Hodžizovi su razočarani.
Da. Čuo sam za Hodžizove.
Dobili su novi bicikl... Da dele.
Da.
Farmer kaže da ga je dobio, ali navodno je dobio i raketni pojas, pa...
Da.
Izgleda niko nije imao sreće.
Pa, moram da idem.
Vidimo se. -Vidimo se.
Stani malo. Dakle, nisi ga dobio?
Niko od tvojih drugova ga nije dobio?
Kakva je to priča?
Čiji nintendo smo uopšte igrali?
Pođi sa mnom.
...pokloni za baku i deku su u plavoj torbi.
Idemo u Minesotu na tri dana, Keti.
Bila si u našem autu. Video sam te u njemu.
Znaš koliko je velik.
Džone, malo si podigao glas.
Možda treba da krenemo sutra ujutru.
Ne. Neću da vozim kad je gužva.
Džejk! -Šta?
U dvorištu je i dalje gomila kake. U redu?
Uzmi lopatu i pokupi je.
Zašto? Mislim, daj. Molim te?
Božić je.
Dobro.
Hajde. Pokupi ih i stavi na gomilu, druže.
Moramo da idemo. -Da.
Počni s onima iza šupe.
Tata! Reflektori!
I tamo, visoko iznad zamrznute pseće kake
koja je postala prokletstvo mog postojanja,
nalazila se najlepša građevina koju sam ikada video.
Tvrđava na drvetu.
Sprektakularna tvrđava od čvrstog drveta.
Ostao sam bez daha.
Ima vrata na podu!
Tvoj tata je celu noć bio budan da bi je završio.
Pažljivo tu gde je farba!
Još se nije osušilo.
Tata! Strava je!
Doneću kameru.
Ne.
Ne? -Ne.
Pusti ga.
Tata,
nintendo je bio ovde, u tvrđavi?
Bio je ovde negde, sakriven?
Ne.
Kako si ga onda dobio?
Nisam ga dobio za poklon. Morao sam da radim za njega.
Celo leto sam nosio štapove na golf terenima u "Preri pajnsu".
Onda je deda rekao da ga sam kupim.
Ali, znaš šta?
Ispostavilo se da je ova tvrđava bila sjajan poklon.
Ovo mi je omiljeno mesto kod bake i deke.
I meni.
Večera je spremna! Uđite!
Bako! Zdravo, bako!
Zdravo, mama! Nisam znao da ste se vratili.
Pa, jesmo.
Sad dolazite ovamo da me zagrlite.
Osećaš li ovo?
Svež vazduh?
Svež vazduh.
Letve od hokejaških palica su ispale dobro.
Hvala ti na pomoći.
Izvoli. Useci svoje inicijale.
Svaki dobar zanatlija ostavlja svoj znak.
To je dobro mesto.
Tako.
Eto, uspeo si. Da.
Nije loše.
Možda bismo ovog leta mogli da dodamo osmatračnicu.
Totalno.
U miru, moj um je zamišljao sve avanture u tvrđavi na drvetu
koje su me nesumnjivo čekale.
Kampovanje uz baterijsku lampu s Olsenom i Hodžizovima,
Farmerove smešne priče o duhovima
i noćno posmatranje neba s Troterom zbog sovjetskih špijunskih aviona.
A onda je TV smrskao psa.
Mama, tata je pobegao sa školske ekskurzije.
Najluđa priča koju sam ikada čula.
Hvala. Luda, uzbudljiva i neverovatna.
Dakle, to je bilo prvo što ste ti i deda izgradili zajedno?
Da, Eni. Ali priča je imala poentu.
Shvatila sam poentu, tata.
Neću dobiti telefon,
ali Božić svejedno može da bude divan.
To je... Da, tako nekako.
Ali izostavio si najbolji deo.
Da. Imali smo iste ljubičaste čizme na cvetiće.
Kejti Sorentino, nikad to ne bih uradio.
Dobro. -Stvarno?
Te čizme su koštale 11,99 dolara i svidele su mi se.
Ne, tata.
Tog Božića ste ti i deda našli svoju zajedničku stvar.
I to je bilo čudo. Taj čovek nije mogao ništa da nađe.
Hvala, malena.
Možemo li da pozajmimo njegov alat
i da sutra radimo na tvrđavi?
Da.
Mislim da bi mu se to svidelo.
Ispostavilo se da Džon Dojl nije bio sam tip koji mnogo viče
i koji nije mogao da završi kuhinju.
Bio je čarobnjak.
Bio je heroj.
Bio je moj tata.
Hajde.
Moramo da idemo.
Ne želim da upadnem u gužvu.
Dobro.
U redu.
Tata? -Da?
Srećan Božić.
Srećan Božić, Džejk.
ZASNOVANO NA ROMANU KEVINA JAKUBOVSKOG
Prevod RETAiL (TVRip - DrSi) Prilagodba metalcamp