Madeleine?
- Vil du spise nå igjen? - Jeg er tørst!
Du spiser sånn fordi du er trist.
Madeleine!
Ja?
Madeleine!
Ja, mamma?
- Jeg er tørst, engelen min. - Jeg kommer!
- Vil du ha medisin? - Ja, lille venn.
Skal vi spille et spill?
Jeg venter til pappa kommer hjem.
Hva tror du pappa jobber med?
Han er lege.
Han gjør folk friske.
Pappaen din dreper folk.
Er du sånne du er glad i? Mordere?
Mamma.
- Mamma. - La meg være. Gå og lek.
- Mamma! - La meg være!
Åpne deg, da!
Mamma!
Er Mr. White hjemme?
Nei. Han er dratt.
Jeg heter Ljutsifer Safin.
- Mannen din drepte familien min. - Han er dratt, sa jeg jo.
Jeg vet det. Dette vil gjøre ham mer vondt.
Går det bra?
Ja.
Nå drar vi.
Fin utsikt?
Jeg liker den bedre og bedre.
Kan du kjøre fortere?
Det trenger vi ikke.
Vi har all verdens tid.
- Buona sera, signore. - Buona sera.
- Du ser deg stadig over skulderen. - Hva?
- Det kommer ingen. - Jeg så meg ikke over skulderen.
- Jo da. - Nei. Må vi krangle om dette?
- Hva brenner de? - Hemmeligheter. Ønsker.
De gir slipp på fortiden. Ut med gamle ting og inn med nye.
Jeg elsker deg.
Og jeg deg.
Hvor var du?
I dag, ved sjøen.
Si det.
Hvis du forteller om Vesper.
- Er det derfor vi dro hit? - Hun er gravlagt ved akropolisen.
Vet det.
Kan du tilgi henne? For vår skyld?
Jeg la henne bak meg for lenge siden.
Så lenge vi ser oss over skulderen, er ikke fortiden død.
Du må gi slipp på henne, selv om det er tungt.
Hvis vi skal kunne ha en framtid, mener du?
Hvis jeg gjør det, så...
Da forteller jeg deg alt.
OK.
Maskemannen
Jeg går og gjør det.
Så er jeg tilbake til frokost.
Takk.
Så skal du fortelle meg hvor vi skal dra hen.
Hjem.
God dag.
- Grava til Lynd? - Ja.
Et øyeblikk.
Følg ham til Lynds grav.
Kom.
Hei, mine døde venner!
Litt til.
Der ligger hun.
Jeg savner deg.
Tilgi meg
Madeleine?
Kom igjen!
Skal hilse fra Blofeld.
Du vet...
Madeleine, hun er datteren til Spectre.
Hun er datteren til Spect...
Bagasjen deres er tatt ned. Som din kone ba om.
Du hadde rett.
- Det er tungt å gi slipp på ting. - James.
Hva skjedde?
- Hvordan visste de at jeg var her? - Hva?
- Hvordan visste de det? - Aner ikke.
- Hvordan visste Spectre det? - Hva prater du om?
Jeg har ikke gjort noe.
Ingenting.
Vi drar.
Jeg må si deg noe.
Sikkert.
James!
Svar, da!
Det er Blofeld, kjære. Faren din hadde vært så stolt.
- Ved å ofre deg hedrer du oss. - Jeg forstår ikke.
- Hallo? - Slipp ut sauene.
Eller dø.
James. Hvorfor skulle jeg forråde deg?
Alle har hemmeligheter.
Vi var ikke kommet til dine.
Hør på meg.
Jeg vil heller dø enn at du skal tro...
James!
Gjør noe!
Si noe, da!
Vær så snill.
OK.
GEVÆR
RØYK
Kom.
Så...
Er dette slutten?
Ja.
Hvordan får jeg vite at du klarer deg?
Det får du ikke. Du får aldri seg meg igjen.
FEM ÅR SENERE
- Vi er inne. - Fortsett.
Husk å sikkerhetskopiere alt før kl. 22 grunnet vedlikehold av servere.
Alt i orden?
Har du sett SL5? Kopperviruset jeg brukte i morges?
Jeg la det i den hersens...
Valdo, har du sett et beger med kopper?
VALDOS MAT - IKKE RØR!!! KOPPER
Denne suppa var god. Nå er den ødelagt, selv om det var en spøk.
Idioter.
Tomatsuppa mi er mer avansert enn begge hjernene deres.
Det var slemt sagt.
En vakker dag skal dere få ebola i teen.
Så skal jeg se på mens dere svetter blod.
- Da skal jeg le. - Festlig.
- Ikke vær så hårsår. - Han har en fryktelig fantasi.
Dr. Obrutsjov.
- De kommer. - Hvem?
Spectre.
Safin.
Ikke prøv å stoppe dem. Det er dette vi har ventet på.
De vil be deg åpne biokjøleskap 4 og ta ut våpenet.
Ingen må se hva du gjør.
De dreper deg ikke. De tror de trenger deg.
Dreper de meg ikke?
Jeg overfører filene nå.
Nå er det gjort. Hva skal jeg gjøre med den?
- Svelg den. Adjø. - Svelge...
Ja, jeg liker dyr!
Ha det.
Fare. Innbrudd.
Sikre alt biofarlig materiale.
Rykk fram!
Nei!
Uautoriserte personer i denne sektoren.
Vi er forskere. Vi er ubevæpnet. Hva vil dere?
Valdo Obrutsjov.
Hei.
Åpne biokjøleskap 4.
- Og... - Gi meg våpenet.
Hvilket våpen? Vi har...
Herakles.
Det krever dobbel autentisering.
Hvem av dem?
Han.
Hardy. Ikke la dem gjøre det. Vær så snill.
Nei!
Advarsel. Anlegget blir nå låst.
Alle utganger er forseglet.
Advarsel. Anlegget blir nå låst.
Alle utganger er forseglet.
Er dette et slags sikkerhetsbelte?
Jøss.
Ikke...
Det er ingen heis der!
Magneter.
HASTER
- Jeg fikk akkurat noe rart... - Jeg har sett det.
Herregud.
Hva er prosjekt Herakles, sir?
- Laben fins ikke i systemet. - Det stemmer.
- Noen omkom. - En gasslekkasje.
- Skal jeg kontakte statsministeren? - Jeg ordner det, Moneypenny.
Hvor er 007?
LIVSTID FOR GLOBAL TERRORIST
- Litt av en overraskelse, Felix. - James.
Hvem er blondinen?
Logan Ash, USAs UD. Hyggelig å hilse på deg.
Jeg har hørt mye om deg. Jeg er en stor beundrer.
- Babylon. - Purk.
- Jeg trenger hjelp med noe. - Jeg er pensjonert.
Jeg hadde ikke spurt hvis du fremdeles var i tjeneste.
Hva mener du med det?
Våre folkevalgte ledere leker ikke så godt sammen.
James.
Kan vi prate i fred og ro et sted?
I fred og ro? Ja.
Kan du hente noe?
- Fem. - Fire.
- Hvorfra? - En kort reise. På Cuba.
- Der stortrives du jo. - Gjør jeg det?
- Valdo Obrutsjov. - "Aldri hørt om ham."
- To. - Tre.
Herlig.
Aldri hørt om ham? Han hoppet jo av mens du var i MI6.
Obrutsjov ble nylig bortført fra en MI6-lab i London.
I forgårs ble han fanget opp av ansiktsgjenkjenning i Santiago de Cuba.
Han utelater det beste: Spectre.
Min kontakt sier at de samler seg.
Sammentreff?
Kom igjen. Det blir som i gamle dager.
- Tre. - To.
Bare du kan gjøre det.
Bare du.
Min runde.
Hei.
- Whisky. - Ja visst.
- Hvor fant du mormonen? - Politisk utpekt. Ikke av meg.
CIA hyrer ikke de glupeste lenger.
Han smiler for mye.
- Pakken må havne i rette hender. - Og det er dine?
- Jeg er mer enn pen å se på. - Jeg stoler ikke på de pene.
Ja, det var uflaks.
- Uforstand. - Ja.
Det har blitt verre å se forskjell på helter og skurker.
Jeg trenger deg.
Jeg stoler bare på deg.
Jeg vil kunne fortelle familien at jeg har reddet verden igjen.
Vil ikke du det?
Hyggelig å treffe deg igjen, Felix.
- Ta nummeret mitt. - Jeg har det.
Problemer?
Alltid.
Trenger du skyss?
Ja visst. Hvorfor ikke?
Hold deg fast.
- Hva heter du? - Nomi. Og du?
James.
- Hva gjør du? - Jeg er dykker.
- Hva dykker du etter? - Jeg har sans for gamle vrak.
Da er du på rett sted.
Du først.
- Fint hus. - Takk.
Er det der soverommet?
Ja, det er det.
Jeg trodde at du kom til å ta av deg noe annet.
Ja.
Du virker som en som er gira på action, Mr. Bond.
Skal vi gå rett på sak?
Dette er en høflighetsvisitt.
Ikke så høflig å ødelegge bilen min.
Kommandørkaptein Bond, men det vet du vel.
00?
- I to år. - Du er ung.
- Mønsterelev. - Herregud...
Verden har gått videre etter at du ga deg.
- Det har du kanskje ikke merket. - Nei.
Etter min oppfatning forandrer ikke verden seg så mye.
Tror jeg nok.
Den virker helt himmelsk, denne lille bobla.
Men du har åpenbart tid å slå i hjel, og ingenting å leve for.
Ligg unna Valdo Obrutsjov.
Går du i veien for meg, får du ei kule i kneet.
Det gode.
Du bør stille deg selv flere spørsmål.
At MI6 og CIA er ute etter samme mann uten å snakke med hverandre...
Det lover ikke godt.
Du kan hilse M fra meg, men jeg jobber ikke lenger for ham.
Si det selv.
Forresten, så er jeg ikke hvilken som helst 00-agent.
Jeg er 007.
Du trodde vel de ville ta det ut av bruk.
Det er bare et nummer.
Ja.
Ses på Cuba?
Nå, Q?
Flere store filer har blitt slettet fra Obrutsjovs harddisk.
Han jobbet med en avansert algoritme...
- Kan du gjenopprette filene? - Jeg prøver.
Gjør det og knus harddisken.
- Hadde jeg visst mer... - Takk, Q. Det var alt.
Et øyeblikk. Statsministeren ringer.
Det er 007. Si hva som helst til dem.
007.
Kjæreste M. Et par ting...
- Bond. - Jeg har møtt -
- din nye 007. En avvæpnende, ung dame.
Obrutsjov, altså. Du fortsatte å bruke ham.
Ikke bland deg. Dette angår ikke deg.
Jo. Det er Spectre.
Mallory.
Hva har du gjort?
- 00-tull? - CIA har overtaket.
- Gi meg Blofeld. - Han snakker bare med psykiateren.
Ja, få direktesendingen.
De holder seg i midten. Så tar de ham opp.
Han er sånn hele tiden, helt klin kokos.
- Kroningsdagen. - Bra.
- Hva er det? - Ingenting.
Det er skinnende rent.
Alle vil ha fest. Jeg vil at begge skal høre.
Overraske dem.
Felix.
Jeg er med.
Det er ei ung dame i Santiago jeg vil du skal møte.
- Kos deg på Cuba. - Takk.
Paloma?
Du er sen. Kom.
Noe om en hatt? Paris...
Hvilken hatt?
Kodeordene, ja. Jeg glemmer ting når jeg er nervøs.
Dette er mitt hittil viktigste oppdrag.
Bor du her?
Det er en vinkjeller.
Kom.
Burde vi ikke bli litt bedre kjent først?
Nei. Unnskyld meg.
- Gjør det selv. - Takk.
Kunne du...
- Dette går nok kjempebra. - Ja visst.
Jeg har hatt tre ukers opplæring.
- Hva? - Vi får oss noe å drikke.
God idé.
To vodka martini. Ristet, ikke rørt.
Så jeg kan høre deg.
Hva skåler vi for?
- Felix? - Skål for Felix.
Minn meg på å kjøpe sigar til ham.
- Skal vi gå? - Ja vel.
Sånn.
Sånn. Og sånn.
DNA-ANALYSE
Holder det med den?
Hvis han har brukt den, ja.
Nå analyseres den.
Uff da. Beklager.
Disse hanskene er så glatte.
- Unnskyld. - Hvor lenge igjen?
EN PROFIL / FLERE PROFILER
ÅPNER FLERE PROFILER
Hell og lykke for Spectre.
INNKODER MÅL
FERDIG
VÅPENFORM
Nå er den klar.
Du går den veien, jeg går denne veien.
Hva er dette? Spectres bunga-bunga-fest?
- Har du vært på en sånn fest før? - Det var sånn jeg fikk jobben.
Ikke mist fokus. Husk at vi leter etter en russisk forsker.
- Det er mange Spectre-agenter her. - Ja.
Samtlige.
Gratulerer.
- Noen du kjenner? - Cyclops.
Vi møttes i Italia.
Det var en real øyeåpner.
De har ørepropper.
Skanner.
Det blir rent og pent.
Så bra som mulig.
- Det er min fest. - Der.
Dere må feire fødselsdagen og kroningen min. Meinen Krönungstag.
Hvem har bursdag?
Ernst Stavro Blofeld.
- Er han her? - Nei, han er...
Følg musikken.
- Han sitter i fengsel i London. - Hvordan vet du det?
- Jeg buret ham inne. - Kom i min varme favn.
Få en herlig overraskelse.
La oss røkte menneskeheten med vår nye kraft.
Jeg har funnet vår russiske forsker.
- Ser du ham? - Ja.
Følg ham.
Mitt lille øye ser på deg.
Mitt lille øye sier hei.
Og nå -
- kommer vi fram fra skyggene, som gudene på Olympen.
Skål for at vi ikke lenger er pariaer.
Min byrde, min bror...
James Bond.
Adjø, James.
Faen.
Du er populær i kveld.
Du kan ikke flykte. Det er for sent.
Det er allerede under huden din.
Ikke vær redd, det er ufarlig for oss.
Bare for ham. Så herlig...
Det fungerer. Det er bare Spectre som dør.
Hei.
Er du min eskorte?
Ikke det?
Løp!
Takk. Den tar jeg.
Hva var det?
Nå stikker vi!
Klart.
Får jeg lov?
- Ta ham. Jeg oppholder dem. - Dekk utgangene!
Paloma.
Ikke la dem unnslippe!
- Har du dem? - Nesten.
Nei!
Ned!
Ikke la dem unnslippe!
Jeg vet du er opptatt, men nå må vi stikke.
- Jeg skaffer bil. Hvor vil du ha den? - Jeg kommer.
Ligg i ro!
Heng i!
Kom!
- Tre ukers opplæring? - Sånn cirka.
Vi trenger en bil. Salud.
- Hvor fører du meg? - Hjem til mor, kjære.
Mor? Nå nei, du.
Der er du jo.
Nei!
Bli der!
- Går det bra? - Helt fint.
Jeg låner flyet ditt. Unnskyld.
Politi! Opp med hendene!
Kom fram med hendene i været!
En snarvei.
Slipp våpenet!
Her skal jeg av. Adjø.
- Du var kjempeflink. - Du òg.
- Bli lenger neste gang. - Det skal jeg.
- En sigar til Felix. - Takk.
Ciao.
Kom da.
Nei, jeg setter meg ikke i det.
Synd, for vi har ikke noe valg.
Kom igjen.
Hva har vi her, da?
Jeg har akkurat reddet livet ditt. Glem ikke det.
Kan du fortelle meg hva som foregår?
- Hvor fører du meg? - Til et trygt sted.
- Det der så jo lett ut. - Takk. Du førte meg rett i ei felle.
- Ei felle? - Spectre er døde. Sett deg.
- Hvem da? - Samtlige.
Bra.
Hva er dette? Forklar meg det.
Jeg har ikke ordforråd til å forklare deg det.
Prøv med ett.
Det er...perfekt.
- Til hva? - Til å drepe.
Takk, Bond.
- Hvorfor døde ikke jeg, men Spectre? - Du trenger ikke svare.
- Ikke spør mer. - Ti stille!
Spytt ut.
Du var ikke det tiltenkte målet.
Var han et mål? Hvorfor?
Jeg byttet DNA, som vi hadde bestemt. Nå er det utført, og jeg er forvirret.
- Hvem er "vi"? - Han går over streken.
- Ba M deg drepe Spectre? - Ikke svar.
- Står M bak? - Han går for langt!
Hold kjeft, Ash!
M hjalp meg med å lage det, men mangler vyer.
Hvem da?
Blofeld? Hvordan visste han at jeg kom til å være der?
- Jeg jobber for Safin. - Jeg er dr. Obrutsjov.
Jeg vet hvem du er.
Jeg vet ikke, -
- men magefølelsen sier meg at Ash er mot oss.
Vi må ta en prat om de du omgås.
Det er jo deg.
Mye blod.
Hvor skal vi?
Sett deg i flyet.
- Dette blir nok mitt siste oppdrag. - Jeg tror -
- at du vil ha et påskudd for ikke å hjelpe meg. Sånn.
Paloma ga meg en sigar til deg, og den skal du røyke.
Flott, men ha den så lenge.
Bli her og trykk på såret.
Jeg skal finne en utvei.
- Jeg venter her. - Felix, vi må slutte å møtes...
Jeg var en stor beundrer.
Felix!
Dette ser ikke bra ut.
Vi har vært i verre kniper før. Kom.
Det minner om barndommen min, på rekebåten.
- Du er jo fra Milwaukee. - Var ikke det noe jeg fant på?
Han fikk meg.
Du må slippe meg.
Klarer du dette?
Ja da.
Gjør det verdt det.
James...
Det er godt liv, ikke sant?
Det beste.
Felix.
- Navn? - Bond.
James Bond.
- Hvordan er pensjonistlivet? - Rolig.
- Hei. Hvor er Obrutsjov? - Jeg tenkte dere ville finne tonen.
- Rapporten, 007. - Takk.
007...
Det plager deg sikkert.
- Hvor er han? - Han fant seg en annen.
Det er...
- Mistet du ham? - Bare gå inn.
- Takk. - Takk.
Alene, er jeg redd.
Plager det deg?
- Jeg skjønner hvorfor du skjøt ham. - Ja, alle prøver minst én gang.
Har skrivebordet blitt større?
Eller du mindre?
Jeg skal ikke nekte for at noen beklaget at du sluttet, -
- men du forduftet helt, så vi trodde at du var død.
Å få vite at du faktisk er i live...
...og jobber for CIA...
- Det var et hardt slag. - De spurte så pent.
Synd du ikke har mistet teken.
Da hadde vi sluppet dette rotet.
Det er ditt rot.
Blofeld prøvde å drepe meg på Cuba, men noen saboterte planen.
Den som stjal våpenet ditt, brukte det til å utrydde Spectre.
Nå er våpenet ditt på avveier, og ingen vet hvem som har det.
- Du forstår vel hvorfor jeg er med igjen. - Vi etterforsker.
- Jeg kan identifisere han som tok Obrutsjov. - Hva vil du ha i bytte?
- Blofeld. - Umulig. Han sitter på Belmarsh.
Ja, han ledet et Spectre-møte på Cuba fra Belmarsh.
- Hvordan? - Nei.
Hvordan? Ingen har jo adgang.
Hvorfor la du det ikke ned? Hvorfor la du ikke ned Herakles?
Jeg tjener landet mitt, ikke deg.
- Og Felix Leiter? - Aldeles ikke Felix Leiter.
Han er død.
Så leit.
Jeg respekterte Leiter.
Har du opplysninger, tar jeg gjerne imot.
- Få meg inn på Belmarsh. - Nei.
Han er den eneste i Spectre som lever. Jeg kan ikke ta sjansen.
Men du kunne ta sjansen på å utvikle et DNA-våpen -
- sammen med en korrupt forsker i ti år?
Ingenting tydet på at Obrutsjov jobbet for andre.
Herregud, så tørst du er.
Du snakker ikke sånn til meg.
Du får ikke stille spørsmål ved dømmekraften min.
Har du ikke mer å tilby, er du irrelevant.
Du har gjort ditt, og vi takker deg for innsatsen igjen. Adjø.
Moneypenny, be 007 komme inn.
Du kan gå, Bond.
Helt klart samme skrivebord.
Takk.
Dra til Belmarsh. Alt Blofeld hører på, ser på og rører, skal analyseres.
Finkjem hver krok av cella.
Finkjem hele fengselet. Finkjem mannen også.
Da tar jeg med hanskene.
James.
Har du middagsplaner?
- Du var jo ikke død. - Hei, Q. Jeg har savnet deg.
Så godt det lukter.
Venter du besøk?
Nei... Unnskyld meg.
Det er første gang jeg... Han kommer om 20 minutter.
- Jeg kan ikke miste fokus... - Hva er på denne?
Jeg må dekke på bordet.
Man får dem med pels nå.
Jeg har ikke lov til å hjelpe deg. Jeg har sverget...
Det gjelder Herakles.
M vet ikke om dette.
Nei, men noe er på gang, Q. Vi må finne ut hva.
Aldri vanlig kontortid.
Takk.
- Bond? - Ja?
- Vet du hvor denne har vært? - Overalt, vil jeg tro.
Inn i sandkassen.
Takk.
En database.
Ikke rør det, er du snill.
Hvilke data?
DNA fra mange individer.
- Hva jobbet M med? - Noe han burde ha avviklet.
- Oi sann! - Hva?
Det er mer. Skjulte filer.
Jeg ble bedt om å gjenopprette Obrutsjovs harddisk etter eksplosjonen.
Jeg har følelsen av at det var dette som manglet.
Ja, hele harddisken.
AKTIV / AVDØD
Obrutsjov jobber altså for noen som har klart å drepe alle i Spectre?
Ikke alle.
Blofeld.
Vis meg resten.
Dette kan ikke være bare Spectre.
Herregud, det er tusenvis.
Hvem?
De er kategoriserte. Det vil ta tid...
Det har vært innbrudd i DNA-databaser rundt i verden.
- Vi har prøvd å spore dem. - Våre?
Jeg tror neppe de utelater oss, hvem de nå er.
Blofeld vet hvem de er. Få meg inn på Belmarsh, Q.
Han prater bare med én person.
Hvem? M sa at ingen har adgang.
- Jaså? - Sa han det?
Hva skal det bety?
Kan jeg få ha én fin kveld før verden går i lufta?
Hvem har adgang?
Morn.
- Ny pasient. Han er rar. - Sånt kan man ikke si.
Unnskyld at jeg er sen.
Jeg ventet ingen ny pasient.
Beklager hvis jeg overrasket deg.
Jeg liker overraskelser.
Du er veldig pen til psykoterapeut å være.
Det må være farlig for klientene dine.
De utgjør som regel en større fare for seg selv.
Revebjelle. Nydelig.
- Har du valgt den? - Ja, jeg syns den er vennlig.
Hvis du spiser den, kan den få hjertet til -
- å stanse.
Jeg får passe meg for det.
- Kan du mye om blomster? - Far hadde hage.
Han lærte meg opp. Han døde da jeg var liten, men interessen -
- beholdt jeg.
Det er tøft å miste foreldre.
Især som liten.
Ja, døden påvirker barn på en spesiell måte.
Ikke sant?
Hvordan påvirket det deg?
Dypt. Men jeg reddet et liv en gang.
Det påvirket meg nok mer.
Hvorfor det?
Når man redder et menneskes liv, knyttes man til det for alltid.
Akkurat som når man tar liv.
De tilhører deg.
Jeg er ikke flink til å prate om meg selv, så jeg tok med et minneskrin.
Jeg tenkte at det kunne interessere deg.
Iblant kan gjenstander vekke følelser bedre enn minner.
Jeg har aldri glemt øynene dine under isen.
De trengte meg.
Det er sjokkerende å se dem igjen etter så mange år.
De trenger meg fremdeles.
Jeg blir ganske betatt.
- Hva vil du? - Be deg om en tjeneste.
- Du skylder meg det. - Du drepte moren min.
Faren din drepte hele familien min.
Foreldre...
Jeg vil at du skal besøke noen med dette på deg.
Det er ufarlig for deg.
Bare du kan gjøre det.
Nei. Hvorfor skulle jeg gjøre noe for deg?
Fordi jeg er villig til å drepe den du elsker aller høyest.
Jeg har allerede mistet alle jeg har elsket.
Du har ingen å true meg med.
Det var trist å høre, Madeleine.
Men det er ikke sant.
Er det vel?
Madeleine Swann? Seriøst?
Ja, vi tok infoen din på alvor, men det var fem år siden.
- Vi fant ingenting. - Hun er glup og flink til å skjule ting.
Hun er nyttig og den eneste psykiateren han ville prate med.
- Jeg måtte bruke skjønn... - Det er problemet.
Våpenet ble utviklet for å redde liv og unngå at uskyldige ble drept.
Blinkskudd, hver gang.
Men det måtte skje uoffisielt.
Det fins for mange hull i rikets sikkerhet.
- Får verden vite om det... - Dreper de for å få det.
Hør her.
Har jeg gjort et feilgrep, tar jeg det på min kappe.
Jeg har viet livet mitt til å beskytte landet.
Jeg tror på å forsvare prinsippene til dette...dette her.
Men før møtte vi fienden ansikt til ansikt.
Og nå...
Nå svever fienden i eteren.
Vi vet ikke hva de er ute etter.
Blofeld.
Vi fant en database med målene deres.
"Vi"?
Faen òg.
Jeg forstår.
Etter Blofeld, da?
Vanskelig å si. Jeg vil tro verdensledere, uskyldige, -
- frihet og sånt.
- Bare det vanlige, da. - Bare det vanlige.
Blofeld kommuniserte med agentene på Cuba via et bionisk øye, -
- som vi har funnet.
Bare hyggelig.
Spectres utslettelse vil få store konsekvenser.
Den som gjorde det, kommer til å bli farlig og mektig.
- Vi trenger all informasjonen vi kan skaffe. - Mottatt.
Sir.
Bond.
Ryktene stemmer altså. Du ser godt ut.
Tanner.
Det har skjedd noe.
De kollapset, en etter en. Det var mildt sagt fælt å se på.
Vent til du får se det på nært hold.
- Bond er der inne. - Hva?
Bond! Himmel, deg har jeg ikke sett på... Hvordan er pensjonistlivet?
Hold kjeft, Q. Jeg vet at han bor hos deg.
- Du er medskyldig. - Hva har skjedd?
Han er gjeninnsatt som 00-agent.
- 00-hva? - Hva har dere?
Q har analysert blodprøvene jeg tok fra ofrene i begravelsen. Se her.
Hva ser vi?
Begravelsen til en av Spectre-agentene som døde på Cuba.
Her er slektningene som rørte liket.
Vi fant Herakles i samtlige blodprøver.
AVDØD
Bra jobbet, Nomi.
Takk, sir. 00-hva?
- Hva er det? - Det er nanoroboter.
Akkurat.
Mikroskopiske bioroboter som tar seg inn i kroppen ved hudkontakt.
KONTROLLPRØVE - MÅLPRØVE INGEN TREFF - DNA-TREFF
De programmeres med DNA for å angripe bestemte individer.
Herakles skulle...
Det skulle bli vårt mest effektive våpen.
Gå fra person til person uten å skade noen før det nådde målet.
Obrutsjov modifiserte det til å drepe alle slektninger av målet.
- Alle? - Ja, siden det er DNA-basert.
Familie, bestemte genetiske trekk, -
- spesifikke genvarianter og polymorfismer -
- som kan angripe alt fra bestemte personer til hele folkeslag.
- Blir mange nok infisert... - ...blir menneskene våpenet.
Det var aldri tenkt som masseødeleggelsesvåpen.
Det var...
Jeg må ringe statsministeren.
Sett familiene fra begravelsen i karantene, Tanner.
Q, bryt deg inn i Blofelds bioniske øye og se hva du finner.
Du skal få dra til Blofeld og se hva du får ut av ham.
Finn den kakerlakken Obrutsjov.
Mottatt.
Vi har ingen spor.
Logan Ash, tidligere ansatt i USAs utenriksdepartement.
Finn ham, så finner du Obrutsjov.
Lykke til.
Takk.
Jeg venter utenfor til du er ferdig med alt.
Jeg kommer straks.
Greit.
Blofelds øye er åpnet.
Åpner mediestrøm.
Jeg vet at dere har en fortid, -
- men vi har fulgt henne nøye. Hun har oppført seg.
Gjør Bond noe sprøtt der inne, gagner det meg.
- Ikke gjør det lett for ham. - Greit.
Han er landets viktigste ressurs.
Jeg vet at dere har en fortid, men ikke la deg provosere.
- Føler du at du mister besinnelsen... - Tanner, slapp helt av.
Jeg mister vel ikke...
...besinnelsen.
God dag, dr. Swann.
Mr. Bond.
007.
67. Spesialcelle 2 er nå avlåst.
Isolatet er sikret.
Nå forlater vi dere. Lykke til.
Skaff oss et navn.
Det må være hyggelig å besøke en gammel venn så ofte.
Vi er nærmere enn noen gang.
Det var pinlig. Reagerer alle damer sånn på ham?
Halvparten. Umulig å forutsi.
Isolert i høysikkerhetsavdelingen.
Du skjelver.
Dette er ikke optimalt.
Åpne døra.
Åpne døra!
- Ikke. - Hva er det?
Du vet ikke hva dette er.
Ikke tving meg til det.
Åpne dørene.
- Åpne døra. - Åpne.
Hva?
Hvor drar du?
Hjem.
- Jeg henter henne. - Vent.
- Han prater ikke uten henne. - Vent.
Spesialforsendelse.
James.
Hei, Blofeld.
Kanskje du kan hjelpe meg.
- Litt av en fest på Cuba. Gratulerer. - Takk.
Jeg prøver å finne ut hva som skjedde.
Der var du, eller her, da, -
- med verdens mektigste, vennene dine, samlet, -
- ei løkke rundt halsen min og tidenes mektigste våpen for hånden.
Det var som et slags... vitnesbyrd på storheten din.
En hyllest til alt Ernst Stavro Blofeld er.
Ja, James.
Ja.
Men så gikk alt skeis, ikke sant?
Kjære James, hva vil du?
Fiendene dine nærmer seg, Blofeld.
Det sprøeste er at hvis du sier hvem de er, -
- kan jeg redde livet ditt.
Min hevnens engel, de håpløses redningsmann.
Nå vil du til og med redde meg. Du stiller feil spørsmål.
Cuba var en skuffelse, men alle gråter på bursdagen sin.
Du må spørre deg selv hvorfor vi to er her.
Åpner mediefil 472.
Stilig, Bond.
473.
474.
475.
476, 477, 478.
479.
Logan Ash. Hyggelig.
Det er han!
Jeg kondolerer. Du vet sikkert hvem jeg jobber for.
Vi har et tilbud til deg.
Jeg trodde aldri vi skulle ses igjen, men skjebnen ville det annerledes.
- Q har funnet Logan Ash. - Gå.
Fortell hva som skjer.
Nå er din fiende min fiende.
Hvordan skjedde det?
- Lever man lenge nok, så... - Ja.
Se på oss.
To gamle menn som prøver å finne ut hvem som leker med oss.
Hun elsker deg fremdeles, vet du.
Du såret henne, og hun svek deg.
- Hun er irrelevant. - Jeg hadde ikke avfeid henne så fort.
Som du selv sa, er hun flink til å skjule ting.
Når hemmeligheten hennes blir kjent, -
- dør du.
- Bare gi meg et navn. - Madeleine.
Vær så snill, ikke tull mer nå.
Madeleine.
Dere burde gå til meg.
I parterapi. Jeg vil så gjerne se deg når hun forteller sannheten.
Bare si hvem de er, Blofeld.
Så skal jeg la deg være.
Jeg vil ikke at du skal gå. Vi har jo akkurat møttes igjen.
Ja vel, kom.
Du er uvanlig tålmodig. Jeg må gi deg noe -
- så du ikke kom forgjeves. Kom.
Forsiktig, Bond.
Det var meg.
- Som utslettet Spectre? - Nei! Ved Vespers grav.
Ikke Madeleine. Det var mitt verk.
Jeg visste at du ville komme. Jeg måtte bare vente på sjansen.
Hun førte deg rett dit av sitt gode hjerte.
Så forlot du henne, for min skyld.
- Det spiller ingen rolle. - Det gjør det. Hun gjør det.
Min lille gjøkunge.
Du har alltid vært så følsom.
- Dette funker ikke. - Fortsett.
Så mye bortkastet tid, livet dere kunne ha hatt...
Det som gjør dette så ufattelig vakkert, er -
- at du kommer til meg for å få svar -
- når hun er den som vet alt.
Madeleine. Hun sitter på hemmelighetene du må avsløre.
Jeg trengte ikke drepe deg. Du var sønderknust.
Jeg ville gi deg en tom verden.
Som den du ga meg.
Det er nesten så jeg angrer.
Nesten.
Dø.
Dø, Blofeld.
Herregud. Åpne døra!
Bond!
Åpne døra! Bond!
Ko-ko.
- Hva gjør du? - Ja da, jeg kan avhøre folk.
- Avhøret er over. - Ikke belær meg!
Du brøt den viktigste regelen i hele læreboka.
Stå i ro.
Jeg må dessverre ha dem.
Han er død.
Bra at dere ikke er i slekt, da hadde du vært død.
- Hvordan får jeg det av? - Det får du ikke.
Nanoroboter er ikke bare til jul.
Har man fått i seg Herakles, er det der for alltid.
- Fant de bilen? - Ja, men hun var vekk.
Hun har ikke vært innom leiligheten.
- Er hun en av dem? - Vet ikke.
Har du noen anelse om hvor hun kan ha dratt, James?
Nei, jeg kjenner henne ikke.
Er den for min skyld?
Nei.
Hvorfor kom du da?
Fordi du ba meg.
Jeg trodde ikke du ville huske det.
Jeg husker alt.
Du må fortelle meg hvem som ga deg giften.
Er han død?
Ja, han er død.
Bra.
Han sa at du ikke svek meg.
Du er ikke skapt for å stole på andre.
Ikke du heller.
- Det var tåpelig av oss å prøve. - Jeg ville det.
Jeg vet ikke om du ville ha meg hit, hvorfor du ville drepe Blofeld, -
- hvem som ga deg giften og hvor lenge du har jobbet for dem, men jeg vet...
...at i det som føltes som fem minutter av livet mitt, -
- ville jeg dele alt med deg.
Det var ikke fordi jeg ikke stolte på deg.
Det var bare den følelsen.
Jeg kom hit for å få vite hvem som ga deg giften.
Men jeg drar ikke herfra uten å si -
- at jeg har elsket deg.
Og vil elske deg.
Jeg angrer ikke på noe i livet mitt som førte meg til deg...
...bortsett fra da jeg satte deg på toget.
Vet du hva det verste med deg er?
Timingen?
La være.
Humoren?
Ikke.
- Hva er det? - Du ser...
Du er så fin.
Dette er Mathilde.
Hei. Jeg heter James.
Vi har funnet Logan Ash. 007 vil prate med deg.
Bra, 007.
Takk. Tillatelse til å fange eller drepe.
Har vi klarert det med USA?
Innvilget. Takk for at du spør.
- Sånn er reglene. - Forgjengeren din var ikke så nøye.
Sant å si var det Bond som førte meg på rett spor.
- Fint at dere kommer overens. - Sir.
- Har dere funnet dr. Swann? - Nei, dessverre.
Takk.
Hva gjør du hvis du hører lyder?
Gjemmer meg.
Bra. Suss.
- God natt. - God natt.
- Si god natt til mannen. - God natt.
God natt.
Lukk øynene.
Hun er ikke din.
Men de blå øynene...
Hun er ikke din.
OK.
Jeg må vise deg noe.
En unge til?
Hva er det med faren din og skjulte rom? Snakk til meg.
Jeg ville vise deg dette før.
Fortelle alt.
Blofeld ga far ordre om å drepe denne familien.
Gutten overlevde.
Han heter Ljutsifer Safin.
Da jeg var liten, kom han hit for å drepe far.
Men fant meg og mor i stedet.
Han lot meg leve.
Nå er han tilbake.
- Hva er han ute etter? - Hevn.
Meg.
Hvem var de?
Spectres giftblandere. Far holdt bankett for dem -
- og lagde dessert etter deres oppskrift. Dioksin.
De må ha lidd grusomt.
Han ble merket for livet.
Familien hadde ei øy.
Gifthagen ble den kalt.
Blofeld tok den fra dem og fortsatte virksomheten, -
- og nå har Safin tatt den tilbake.
Q, finn Ljutsifer Safin.
Ukjent tilholdssted, ingen ferske bilder, men du får barndomsbilder.
Og et bilde av ei øy. Gjør så godt du kan.
Jeg trenger et fly for å dra dit. Et stort et.
Jeg sender snart posisjonen min.
Skal du dra etter ham?
Det er tusen grunner til at vi må finne ham.
Nå ga du meg en grunn til å drepe ham.
Jeg er sulten.
Smakte det?
Helt greit.
Unnskyld meg.
- Ja? - Bond.
- Har dere funnet øya? - Ja, i ei øygruppe.
I omstridt farvann mellom Japan og Russland.
Det ligger en kjemisk fabrikk fra andre verdenskrig der. Litt av en historie.
Japansk e-tjeneste har meldt om mistenkelig aktivitet på øya.
Q, vis satellittbildene jeg sendte.
Disse er fra de siste dagene.
- Hvis Safin er der... - Da er Herakles også der.
- Hvor vil du ha flyet, Bond? - Vent, Q.
Har 007 funnet Logan Ash?
Hun nærmer seg ham. Jeg sender posisjonen hennes.
Jeg trodde hun fulgte etter Logan Ash, ikke meg.
- Det gjør hun jo. - Hvor er du, James?
Sett henne i baksetet.
Sånn. Pass hodet.
Hvor skal vi?
Vi skal ut på eventyr.
Jeg trenger flyet straks, Q.
Nær Ørland flystasjon. Kan du få det hit?
Ja, vi kommer.
Takk.
Mamma.
- Jeg har fått myggstikk. - Det går bra.
Liker du mygg, harepus?
Harepus, er jeg din beste venn?
Er jeg din beste...
- Mamma, har mygg venner? - Jeg vet ikke.
Tror ikke det.
Hold deg fast.
James.
Ta på deg bilbeltet.
Mathilde!
De er over oss!
Kjør vekk!
Bli her. Jeg kommer snart.
Kommer det noen inn døra, så skyt dem, unntatt meg.
Vær musestille.
Hei!
Kjør!
Kjør ham ned!
Pent gjort, Bond.
Du kan ikke stoppe ham.
Så hvorfor ikke hjelpe meg, bror?
Jeg hadde en bror.
Felix Leiter.
Trenger du skyss?
- Hvor har du vært? - Fulgte ledetråden din.
- Ash? - Død.
De tok dr. Swann.
Og datteren hennes.
Jeg visste ikke at hun hadde en datter.
Har M ordnet meg et fly?
Oss et fly. Jeg blir med deg.
Takk, 007.
- Hei, Q. - Bond.
Beklager at vi vekket deg.
Oppdraget har tre formål: bekrefte at Herakles er der, -
- drepe Obrutsjov og Safin, samt hente Swann og datteren fra øya.
Bond, jeg håper at de er der.
- Takk, sir. - Sir?
Kan kommandørkaptein Bond gjeninnsettes som 007?
- Det er bare et nummer. - Som du vil.
Lykke til.
Bond, klokka di.
Den kan sende en elektromagnetisk puls med begrenset radius.
Den kortslutter alle kretser hvis du er nær nok.
Hvor kraftig er den?
Ganske kraftig.
"Ganske kraftig"?
Vi har ikke fått testet den skikkelig. Vær forsiktig.
Dette er Q-DAR. Den kartlegger omgivelsene i sanntid.
Ikke rør den.
Og smartblod, så vi kan spore dere.
Oi! Og få vitale verdier.
Du tar vel en støyt selv om du jobber, Bond?
Jeg har ikke drukket noe på tre, fire...timer.
Det er ikke likt deg.
Sånn. Dere vet vel hvordan spionflyet fungerer?
- Nei, ingen anelse. - Tyngdekraft.
Gi plass.
Jobb videre.
Velkommen igjen, Mr. Safin.
Sammen med familien din.
- Hvordan går arbeidet? - Veldig bra, Mr. Safin.
Det jeg ba om?
Svetlana.
Fortsett.
- Hva er det der? - En forsikring.
Et hårstrå fra deg og jeg har livet ditt i mine hender.
Ditt også.
Du må være helt ødelagt som truer en jentunge.
Er du mindre ødelagt, da?
Du elsker en drapsmann.
Du fødte barnet hans selv om han avviste deg.
Du har gjemt deg og løyet hele livet.
- Du gjør hva som helst... - For å overleve.
Du forstår meg som jeg forstår deg.
Gå.
Fars hage.
Hans giftige skattkammer.
La meg vise henne det. Gi henne til meg.
Nei.
Jeg kan beskytte henne.
Mathilde. Husk hva jeg har sagt. Ikke rør noen ting!
Mathilde.
Det er en gifthage.
Men den er ufarlig.
Far anla den.
Han elsket plantene så høyt at han pleide å synge for dem.
Jeg vil vise deg en favoritt.
Noen av plantene er veldig farlige, -
- men ikke alle gjør skade.
Jeg har planter som gjør mye rart.
Mathilde!
Nei.
Denne får deg til å gjøre det du blir bedt om.
Så man aldri er ulydig, bare snill.
Ikke vær ulydig.
Ikke moren din heller.
Aldri.
- Liker du deg her? - Nei.
Det vil du.
Jeg vokste opp her, og det skal du òg.
For et vakkert barn.
Vi kan drikke litt te. Vise henne lyset.
Ikke ta henne fra meg!
- Mathilde! - Mamma!
Husk hva jeg har sagt. Jeg skal finne deg!
Ikke vær redd.
Du har jo meg.
Så snart dere ser øya, flyr dere under radaren.
Har du fløyet en sånn?
Nei.
Ikke glem å utløse skjermene og åpne vingene.
Tyngdekraften er ikke alltid en venn.
Se etter et betongbygg på vestsiden av øya.
Der kan dere gå inn.
Vi er oppe igjen, Q.
Bra. Nå burde dere komme inn i en ubåthangar fra andre verdenskrig.
Den virker forlatt, men det kan være kameraer der.
Bruk klokka, Bond.
- Hva skjer? - Det nye utstyret streiker.
Kameraene virker ikke.
- I hele nedre sektor. - Jeg omstarter systemet.
OK.
Der, ja.
- De er inne, sir. - Vi ser det.
Dere burde kunne se anleggets oppbygning.
- Hvem av dem er Bond? - Bokstaven psi, tridenten.
- Beskriv omgivelsene. - Greit.
Dere er i utkanten av en giftig karusell.
Hovedaktiviteten burde være i navet, rett over dere.
Bond.
Dere nærmer dere noe stort, jeg ser ikke hva det er...
Tykke vegger.
Bond.
Bond? 007? Hører dere meg?
- Vi har mistet dem. - Jeg ser ikke hva de har gått inn i.
Få dem ut.
Se på de lukene.
- Dette har vært en rakettsilo. - Ja.
Vi går.
Still dere i hjørnet!
- Hva? - Gå!
Fort! Ned på gulvet!
Alarm...
Ligg.
Hva gjør dere?
Dere må ikke sprenge laboratoriet. Vær så snill!
Det er selvmord.
Ærlig talt. Dere kommer aldri levende herfra.
Der ble de dyrket.
Og dette er fabrikken.
De masseproduserer dem. Se her, Nomi.
Du kan ikke stoppe dette.
Vi har store planer...
- Hva er det? - En simulasjon.
- De dreper ikke enkelte. - Men millioner.
Det blir ingen koffert denne gangen, frøken.
- Han går meg på nervene. - Få ham til å klappe igjen, da.
Nesen!
Vi må ødelegge hele anlegget.
Vold er ikke nødvendig.
- De vil sprenge det, Safin! - Hold kjeft!
Mr. Bond.
Du har noe som er mitt, og jeg har noe som er ditt.
Kom opp, så vi kan prate om saken som voksne mennesker.
Hvor er Safin?
Kommer jeg ikke tilbake...
Spreng dritten.
- Vi har ikke nok sprengstoff. - Det vet ikke de.
Han sa du må drikke, for helsen sin skyld.
Stoler du på ham? Jeg måtte drepe din forrige sjef.
Hvorfor tror du han hyrte deg?
Jeg tror... at han vil du skal drikke.
Jeg vil ha datteren min.
Han sa at du får se henne hvis du lystrer. Drikk.
Vet du hva denne blomsten gjør?
Den gjør deg blind.
En dråpe av dette i øyet, så ser man ikke mer.
Å miste ett øye er tragisk. Å miste to...
- Ikke noe tull. - Jeg tuller ikke.
Velkommen.
På gulvet.
Og pistolen.
Forsiktig.
Hun er lett som ei fjær.
Greit!
Vær så god sitt.
Alt ordner seg.
Det lover jeg deg.
James Bond.
Voldshistorikk.
Rett til å drepe.
Vendetta mot Ernst Blofeld.
Elsker Madeleine Swann.
- Som å snakke til speilbildet mitt. - Vi har tatt ulike valg.
Nei, vi bruker bare ulike metoder for å oppnå det samme.
Dine ferdigheter dør med deg.
Mine overlever lenge etter meg.
Og livet handler jo om å etterlate seg noe.
Ikke sant?
Vi trenger ikke slåss.
Lar du min kjæreste være, lar jeg dine være. Hva sier du?
Jeg tror at du har rett.
- Takk. - Jeg tror at vi er like.
Vi vet begge hvordan det er å bli fratatt alt -
- før vi kan kjempe imot.
Det hadde vært fint å få en sjanse i alle fall.
Alle burde få en sjanse.
Men det du skaper, -
- plasserer alle i verden på slagmarken.
Ingen får en sjanse.
Det som ingen vil innrømme, -
- er at de fleste vil at ting skal skje med dem.
Vi lyver om å slåss for frihet og uavhengighet, -
- men vi vil egentlige ikke ha det.
Vi vil at noen skal si hvordan vi skal leve, -
- og så dø helt uventet.
Folk vil leve i uvisshet.
Et fåtall av oss er født for å gi dem det.
Så her er jeg, den usynlige guden deres, -
- som sniker seg inn under huden på dem.
Historien er ikke nådig mot dem som leker gud.
Og det gjør ikke du?
Vi utrydder begge folk for å gjøre verden bedre.
Jeg vil bare være litt mer -
- ryddig.
Uten utilsiktet skade.
Jeg vil at verden skal utvikles. Du vil ha den som den er.
Det er bare å innse det.
- Jeg har gjort deg overflødig. - Nei.
Ikke så lenge det fins folk som deg i verden.
Med all respekt for omfanget av "ryddeaksjonene" dine, -
- er du bare én av ei lang rekke sinte, små menn.
Jeg er ikke sint, bare engasjert.
Desarmer sprengstoffet og forlat øya, -
- så får du ta med deg denne lille engelen.
Og Madeleine?
- Hun blir. - Det vet du at jeg ikke kan.
Det var synd.
Hun håpte på det.
- Det var bare sånn hun kunne få leve. - Det kan hun si selv.
Hvilken mor hadde ikke ofret livet for barnet sitt?
Gjorde din det?
Moren min lå foran meg, og jeg så henne dø.
Vent!
- Jeg gjør som du vil. - Ja, det gjør du.
Unnskyld.
Beklager.
Enkle valg, Mr. Bond.
Vil du dø foran datteren din, -
- eller se henne dø foran deg?
Nei.
Om forlatelse.
Unnskyld.
Se på faren din, Mathilde.
- Dette er makt. - Om forlatelse.
Jeg er fryktelig lei meg.
James!
Hvor er hun?
- Første ladning er klar til henting. - Bra.
Harepus!
Vil du ikke at jeg skal beskytte deg, -
- kan du gå.
Gå. De første kjøperne våre kommer nå.
Sir.
Jeg ser mistenkelig aktivitet.
Flere båter nærmer seg øya. Ukjent opphav. Ingen lyd fra 007.
Hvor er det blitt av deg, Bond?
Dette er en håpløs situasjon.
Bond.
Bond. Det er flere gjester her enn jeg klarer med.
Vær så snill og slipp meg.
Det fins ingen utvei.
Slutt med dette tullet. Dere har ikke en sjanse.
Jeg har en ampull for vestafrikanere. Den kan bli kjekk å ha.
Jeg trenger ikke et laboratorium for å utrydde hele rasen din.
- Vet du hva det er tid for? - Hva?
Å dø.
Nei!
Gå!
De forsvant ned. Det må finnes en trapp.
Mamma, jeg mistet harepusen.
Mathilde!
Jeg har lett overalt! Hvor har du vært?
Jeg gjemte meg, som du sa.
Jeg er glad i deg.
Og jeg er glad i deg.
Vi må gå.
Dette er Q. Hører dere meg?
Svar, 007.
- Vi har selskap. - Noen fløy rett forbi.
- To russiske MiG-er. - Bruk TCAS.
Jeg forstår. Jeg gjør mitt beste. Vennligst vent.
Marinen, japanerne og russerne maser på meg.
De spør hvorfor vårt C-17-fly sirkler rundt ei omstridt øy.
Ikke si noe ennå.
- I betimelig tid. - Nomi, du kjenner jo...
Madeleine og Mathilde er min...
...familie.
Q? Hører du meg?
Ja, Bond.
Har Royal Navy noen fartøy i nærheten?
Hvordan det?
De må bombardere øya.
Hele øya er en Herakles-fabrikk.
Vi har vel ikke tillatelse til missilangrep?
En ting til.
Flere uidentifiserte skip nærmer seg.
For å hente Herakles. Hvor langt unna?
20 minutter.
Sett meg over, Q.
- 007. - M.
Operasjonen vekker internasjonal oppsikt.
Vi skal prøve.
Kom.
Kom igjen.
Det blir veldig kaldt der ute, så jeg vil du skal ta denne.
Da holder du deg varm.
Jeg må avslutte dette. For vår skyld.
Jeg vet det.
Jeg kommer snart.
Jeg passer på dem.
- Denne kan du få bruk for. - Takk.
Q, snakk.
Våre ubudne gjester er 15 minutter unna.
Bond, M her. Situasjonen er diplomatisk komplisert.
Vi har ikke noe valg. Skyt når jeg sier fra.
Da vil russerne, japanerne og amerikanerne kreve svar.
Ikke si noe, da.
Vi må tenke rasjonelt, Bond. Jeg prøver å unngå full krig.
Mallory, gjør vi ikke dette, vil det ikke være noe igjen å redde.
Skyt på mitt signal.
Et problem til, 007. Rommet du var i...
Ja, jeg må åpne lukene.
Ellers spretter missilene vekk som på ei trampoline.
Jeg vet det.
Finn kontrollrommet, i et tårn rett over lukene.
Missilene treffer etter ni minutter.
- Rekker du det før skipene kommer? - Tid i massevis.
Bond? Hører du meg?
Ja.
- Ja, Q. Jeg hører deg. - Spiller du rugby eller?
Jeg måtte vise noen klokka di.
Han fikk full tenning.
Bra. Har du funnet kontrollrommet?
Russisken min bør friskes opp, men jeg tror det.
OK, Q.
Jeg har undersøkt litt. Gamle skisser...
- Jeg kommer til å trenge... - Ja?
Bond?
Hallo?
- Strøm. - Strøm?
Anlegget er nok fra 1950-tallet, -
- så det har et svært innviklet brytersystem.
Det er viktig at du gjør alt i rett rekkefølge.
Se etter et kontrollpanel.
Det bør være en utjevningsvekt der.
Hør nøye etter. Det første du må gjøre...
Sånn!
Tror jeg.
Det gikk. Avfyr missilene.
- Ikke før du er ute. - Be M avfyre missilene nå!
Ja vel. Mottatt.
M, avfyr dem, sier Bond.
- HMS Dragon her. - Admiral.
- Sir? - Dette er M.
- Hva lyder ordren? - Du har tillatelse til å avfyre.
Mottatt, avfyrer missilene.
Missilene er på vei. Ni minutter igjen.
Nei...
Nei!
Som du har rotet det til. Som et dyr.
Nå er vi begge forgiftet av hjertesorg.
To helter i en tragedie vi selv har forårsaket.
Alle vi rører ved, rammes av forbannelsen vår.
Å stryke dem på kinnet, -
- et kyss, -
- ville drepe dem umiddelbart.
Ja.
Madeleine.
Ja.
Mathilde.
Du tvang meg til det.
Dette var ditt valg.
- Er du der, Q? - Der er du jo, Bond!
- Er de i sikkerhet? - Ja, de er i sikkerhet.
Har du forlatt øya?
Det er et lite problem med lukene.
Et øyeblikk.
Nei, Bond...
Missilene har blitt avfyrt. Du må vekk derfra.
Q, hvordan kan jeg -
- ødelegge dette?
- Er lukene åpne, gjør missilene det. - Nei...
Hvis du får det på deg, hvordan får du det av?
Du vet like godt som meg at det ikke går. Det er permanent.
Det varer evig, derfor må vi ødelegge det.
Herregud, James, forlat øya nå.
Det er ufarlig så lenge du ikke er nær målet.
Det kommer ikke til å gå.
Herregud.
For Madeleines skyld.
Det går greit, Q.
Alt ordner seg.
- Kan jeg få snakke med Madeleine? - Ja visst, så dum jeg er.
Legg de i lomma.
Nomi, kan du hente Madeleine?
Madeleine.
- James. - Madeleine.
Jeg er her. Hvor er du?
Er det gjort?
- James? - Ja, han er død.
- Er dere der begge to? - Ja.
Godt at dere er i sikkerhet.
Har du forlatt øya?
Nei.
Det går ikke.
Hva?
Nei...
- Du lovte. - Madeleine...
Kom deg vekk fra øya!
Jeg vet at du klarer det.
Nå er jo alt i orden.
- Det er ingen igjen som skal ta oss. - Madeleine...
Du har skapt -
- det vakreste jeg noen gang har sett.
Hun er perfekt.
For hun kom fra deg.
Herregud, ampullen!
Du er forgiftet.
Ja.
Noe kan vel gjøres.
Vi trenger bare mer tid.
Hadde vi bare hatt mer tid...
Du har all verdens tid.
Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg.
Hun har dine øyne.
Jeg vet det.
Det er vanskelig å vite hva man skal si, men jeg syntes -
- at vi skulle samle oss for å minnes.
Og jeg -
- syntes at dette passet.
"Mennesket er til for å leve, ikke for å eksistere."
"Jeg skal ikke kaste bort tiden min på å prøve å forlenge den."
"Jeg skal bruke tiden min."
Skål for James.
- James. - James.
James.
Vi får jobbe videre, da.
- Mathilde. - Ja?
Jeg skal fortelle deg en historie.
Om en mann.
Han het Bond.
James Bond.
Tekst: Håkon Wikeland Svensk Medietext
JAMES BOND KOMMER TILBAKE