HoundDawgs EXCLUSiVE PREMiERE
Du lovte å betale Andreas skolepenger, men nå har jeg fått en påminnelse igjen-
- fordi du ikke har betalt.
Broadhill Agency? Et øyeblikk, så setter jeg deg over.
- Jeg har ikke noe med det. - Broadhill Agency?
- Hei, herr Broadhill. - Hvorfor bygger du et nytt hus?
Har du ikke kommet fram til Diane hele dagen?
Du har et ansvar overfor meg og barna å betale regningene.
Feil på telefonen? Jeg kan sette deg over til assistenten hennes.
- Jeg har ikke noe med det, Dan. - Ja, med en gang, sir.
Hoder kommer til å rulle.
God dag, herr Broadhill. Nei, sir. Hun sitter fremdeles på kontoret-
- men jeg skal se om jeg får tak i henne. Et øyeblikk.
Jeg tror det ikke.
Unnskyld, sir. Det tar tid fremdeles en stund. Jeg forstår, det skal jeg.
Kom an, Diane.
Hvorfor er jeg så dum? Herregud, si at det løser seg.
- Diane? - Herregud...
- Er alt i orden? - Hei, Henry. Det er bra. Hva skjer?
- Mitt kontor om ti minutter. - Ok, greit.
- Ja? - Du ville treffe meg.
Sett deg.
Henry, jeg...
Jeg vet det... hva du har tenkt å si. Jeg vet at jeg har vært litt fraværende-
- de siste ukene. Men jeg lover at det blir bedre.
Jeg har gått gjennom masse med eksmannen min og barna.
Jeg gir Georgia O'Brien-kontoen til Matheson.
Unnskyld?
Til Matheson? Du spøker.
Georgia ringte i morges og sa at du ikke har ringt tilbake siden torsdag.
- Det var i går. - Forrige torsdag.
Ok... Henry. Det er min konto.
Jeg har jobbet med Georgia de siste fem årene. Altfor hardt og lenge-
- for at det bare skal tas fra meg.
Og jeg setter pris på alt du har gjort for denne byrået.
Sparker du meg? Du vet at det er vanvidd.
- Unnskyld? - Du kan ikke gjøre dette. Ikke nå.
Jeg er flink i jobben min og det vet du. Mye bedre enn Matheson.
Han klarer ingenting. Hør her, Henry.
Jeg har bare en slitsom periode. Jeg rir det ut, det gjør jeg alltid.
Disse kontiene venter ikke. Jeg kan ikke gi deg mer tid.
Jeg har gitt halve livet mitt til dette selskapet.
Ok? Jeg gikk glipp av skoledanser, fødselsdager, skoleferie og begravelser.
Jeg fødte nesten barna mine der inne, og jeg har jobbet hardere og lenger-
- enn de fleste menn i selskapet. Så har jeg en dårlig måned...
- ...og du gir meg sparken? - Sånn er det ikke og det vet du.
Ikke? For det føles sånn.
Du og jeg har en lang historie sammen. Ta fri en stund.
- Jeg tror det ikke. - Løs det som trenger løses -
- så høres vi om noen måneder.
Det er ikke all verden, Diane.
Ta ferie. Bruk tid med døtrene dine. Det er morsdag i helgen.
Du trenger ikke bry deg om deadlines eller stressede klienter.
Bare nyt det, ok? Døtrene dine vil elske det.
Jeg vet det, jeg vet det. Dårlig mamma.
Det er tredje gangen denne uken. Du må være her før halv fem.
Da drar vi.
Nei, jente. Du har vel lekser.
En rosa konvolutt. Fint.
Ja, for å skjule det stygge som fins inni.
- Andrea! Oppvasken. - Jeg tar det senere.
Nei, nå. Vær så snill.
- Så du har fortsatt ringen i nesa? - Tenk at du la merke til det.
- Samme det. Hvorfor hjemme så tidlig? - Jeg er hjemme til normal tid.
- Kanskje om du var en vanlig mamma. - Hei, mamma. Hvordan var dagen din?
Ikke dårlig, din da? Bra. Jeg begynner på college og har fått en deltidsjobb-
- og vet du hva? Jeg lagde middag for at jeg ville gjengjelde deg.
Ja da. Når du har pratet ferdig kan du kanskje begynne å lage middag, takk.
- Like imponerende som vanlig. - Håper at terapien din virker.
Det var en spøk.
Tydeligvis ikke.
Pust.
Pustet ferdig? Godt. Min tur.
- Skal du ikke spise? - Jeg spiste en sen lunsj.
Jenter, hør her.
Jeg vet at det har vært en tøff periode -
- for dere. For oss alle. Og...
Jeg vet at jeg ikke vært hjemme så mye i det siste -
- men jeg hadde tenkt å ta litt fri, ok?
Så vi virkelig kan omgås, hva sier dere til det?
- Hva har du gjort med moren vår? - Når kan det være bedre å omgås -
- enn nå i helgen?
Hva snakker du om? Vi skal gå på musikkfestivalen med pappa.
Nei... det visste jeg ikke.
Jeg fatter ikke at jeg sa ja til det, jeg mener -
- det er min spesielle dag nå på søndag.
Hva er søndag?
Andrea? Har du glemt hva det er på søndag?
Det er... morsdag. Hørt om det?
Å ja.
- Ferdig. - Ok, gå og ta på deg pysjen.
- Ok. - Leksene? Og bare ett program i kveld.
- To. - Ett program, én bok.
- Ok. - Perfekt, high Five. Jeg elsker deg.
- Hva er det med deg? - Du mener, bortsett fra at -
- mine to døtre glemte morsdag på søndag?
Jeg fortalte om musikkfestivalen for én måned siden. Husker du ikke det?
Selvsagt må pappaen din sørge for at morsdag handler om ham-
- og planlegge en aktivitet da. Typisk.
Vi kan kanskje spise middag her eller noe. hvorfor klager du.
Du er likevel aldri hjemme.
Andrea, skatt. Du forstår kanskje ikke, men jeg har hatt -
- den lengste uken fulgt av den verste dagen i mitt liv.
Så får jeg bare en kveld der du ikke er min svorne fiende...
- ...hadde det vært toppen. - Spøker du?
Jeg spurte bare hva det var. Du burde prøve det en gang.
God morgen, Los Angeles. Dette er Charlie Jones på KBAC-
- som ønsker alle mødre der ute en fin morsdag!
Solen skinner og jeg håper at dere får en fantastisk dag!
Linjene våre er åpne, så ring inn ønskene deres.
Mamma?
Så mørkt det er.
Mamma, jeg er så lei for det. Mobilen døde og vi satt fast i kø.
Var det så vanskelig for dere -
- at dere ikke engang kunne gi meg én kveld?
Jeg sa at hun ville bli lei seg.
- Gå til rommene deres. - Gjerne, pappa hadde aldri...
- Andrea, hold opp. - Bare gå, begge to.
For en mamma.
God morsdag til meg.
Unnskyld at vi glemte det. Jeg elsker deg, Aubrey L.
Mamma? Bianca er her.
- Ok, kjør. - Jeg fikk et brev fra South Carolina.
Kjenner du til en frøken Hillary Johnson?
Ja, hun var tanta Mi.
- Da vet du at hun gikk bort? - Ja, jeg kunne ikke gå i begravelsen.
- Sto dere hverandre nær? - Vi pleide å gjøre det.
Jeg tilbrakte somrene med henne. Sist jeg traff henne var -
- sommeren da jeg tok eksamen fra college.
- Da kjenner du til huset hennes? - Ja...
Det var som mitt hjem.
Jeg hadde en helt fantastisk sommer det året.
Jeg ble forelsket i en gutt.
Fortell.
Han var fantastisk. Det føltes som om...
- ...jeg aldri ville dra derfra. - Ham eller huset?
Jeg tenkte at han var den eneste gutt jeg noensinne ville elske. Har du følt det?
Hva skjedde?
Virkeligheten. Jeg begynte på Broadhill og -
- han ville at jeg skulle bli og gi opp alt -
- men det kunne jeg ikke, så jeg dro og levde lykkelig alle mine dager.
- Herlige minner. - Du har visst arvet noe.
Vær så snill, jeg vil slippe glitrende bluser og bijouteri.
Hva med et hus?
- Hold opp. - Vil du arve et sånt?
Etterlot hun... huset til meg?
Herregud!
Takk, Gud. Det er helt utrolig. Det er svaret på alle mine bønner.
Det følger med en hund.
- En hund? - Sju år gamle Mister kommer med huset.
Jeg kan ikke... Vi kan ikke ha noen hund.
Aubrey er livredd dem, men jeg løser det på et vis.
- Rolig. - Huset. Jeg skal løse det, ok?
- Det er helt utrolig. - Det fins vilkår.
- Hva mener du? - Du må bo der i ett år -
- før du kan selge det. Med hunden.
- Hold opp, det er tåpelig. - Du må ikke.
Det står at om du ikke kan leve opp til vilkårene-
- går det til det historiske selskapet, men du må skaffe et hjem til hunden.
- Hva er ett år? - 12 måneder.
Se det som en årskontrakt. Du likte å være der.
Dessuten trenger du å komme bort fra LA.
Hvem vet? Kanskje du kan oppsøke din gamle flamme Luke igjen.
- Jeg flytter ikke. - Jenter, det er bare ett år.
Du kan ikke tvinge meg, jeg er 19.
Du har helt rett. Jeg kan ikke tvinge deg ifølge loven...
- ...men hvor skal du bo? - Jeg kan bo her.
Det går ikke, jeg må leie ut huset.
Hvorfor gjør du dette? Det er absurd, selv for deg.
Hør. Kom an, jenter. Det er...
- Det er det tante Hilly ville. - Hvorfor kan jeg ikke bo her alene?
Betaler du regningene? Lånet -
- Internett og kabel-TV, for jeg kan ikke det.
Da kan jeg bo hos pappa.
Må vi flytte?
Ja, skatt. Det må vi.
- Får jeg ta med mine kosedyr? - Selvsagt.
Ok, da blir jeg med.
Du er best.
Ett år går superfort.
Hei pappa. Jeg har nok pakket ferdig klokken 12. Når henter du meg?
Men jeg kan hjelpe til.
Ok, jeg skjønner.
Pappa, kan jeg... Kan vi prate senere?
Jeg elsker deg også.
- Hei, skatt. Hva gjør du? - Pappa ba meg bli med deg.
Pappa sa de er opptatt med huset og at jeg kan komme om to måneder.
Ok, gi meg det du trenger, så legger vi resten på lager.
Jeg er glad du følger med en stund.
- Dessuten trenger jeg en kartleser. - Ja da.
Får jeg hjelpe deg? Jeg er glad at du blir med, Andy.
- Han kjempet ikke akkurat. - Så klart ikke.
Han tror at de trives best hos meg og han har nok rett.
- Du vet at han ikke ber henne komme. - Jeg vet det, men jeg vil ikke knuse -
- forhåpningene hennes.
Han var aldri der for meg, så hvorfor skulle han være det for henne?
Du er en overlever og klarer deg gjennom dette.
Når alt slår feil fins det ikke noe en massasje og et glass rødt ikke kan fikse.
Så sant.
Jeg kjenner alt hvordan blodkarene tettes igjen. Tror du "dagens" er nyskutt?
Hold opp. Gi det en sjanse. De har sikkert salat.
- Hvor sikker er du? - 65 %.
- Tenkte meg det. - Jeg er kjempesulten.
Inn med deg, skatt. Etter Dem, Deres Høyhet.
- Folk stirrer på oss. - Smil og vær høflig.
Slapp av, det er bare turister. Slutt å stirre. Velkommen, mine damer.
Slutt å stirre, sa jeg!
Tok du dere med appetitten deres? Du?
Vi fikser et bord og god mat før der svinner hen.
Jeg heter Penny. Hva vil dere ha å drikke?
- Har du soyamelk med sjokoladesmak? - Hvilken ku kommer det fra?
- Det er ikke fra en ku. - Jeg har vanlig melk og sjokolade.
Jeg kan kanskje fikse noe, hva vet jeg?
- Vann går bra. - Ja da.
- Og du? - Har du ferskpresset jus?
- Jeg har eple-og appelsinjus. - Ferskpresset?
En gang var de nok det.
- To usøtet te bare, takk. - Økologisk eller funker Lipton?
- Lipton blir utmerket. - Er straks tilbake.
Jeg så deg, Melvin. La meg slippe å krangle med miss Gloria.
Han skal alltid spise noe før middagen.
Dette er et koselig sted, hva?
Skatt, du venner deg til det. Dette er livet ditt de neste tolv månedene.
- Høyst tre. Jeg skal bo hos pappa. - Tre måneder da.
Vann til den unge damen og to usøtede teer-
- til de fine damene. Og nå på tide for den obligatoriske utspørringen.
- Hvor kommer dere fra? - Los Angeles.
Hva? Herregud. Det er derfor dere er så pene. Hun må være supermodell.
Så hva fører dere til Marion, bortsett fra min Michelin-mat.
- Vi skal faktisk flytte hit. - Hit?
Dette er ikke en by folk flytter til.
Det var ikke noe jeg hadde planlagt.
Vi hadde planlagt.
Vi har arvet et hus.
- Jeg forstår. Velkommen da. - Takk.
Dere skal få se på menyene. Er straks tilbake.
Hvor ligger ditt familiehjem?
- Palmetto Lane. - Palmetto Lane?
Ja, min tante Hilly har et så vakkert hus der.
Når besøkte du miss Hillary sist?
- Det var trolig for 20 år siden. - 20 år siden?
Ok, bra.
Hva handlet det om?
- Forlot vi LA for dette? - Det ser hjemsøkt ut.
Diane? Jeg jobber for Tuttle og Tuttle. Her er nøklene til ditt nye liv.
- Og her er ditt nye ansvar. - Det er ingen fare, skatt.
- Så søt, kan vi beholde ham? - Vi har ikke noe valg.
For en overraskelse.
Det er ingen fare, skatt.
- Æsj. - Du får si det igjen.
- Det stinker. - Ikke mye bedre her inne.
For et rot.
Vi burde kanskje finne en butikk.
Skaffe renholdsutstyr. Høres det bra ut?
- Aubrey, han biter ikke. - Det spiller ingen rolle.
- Maten er klar. - Arbeider du i dag? Så treg...
- Du ville ikke klart deg uten meg. - Sant, han er søt.
Flykt mens du kan.
- Jorge er ikke her fordi han er rask. - Fordi han er søt?
Fordi han er super-søt.
- Så hvordan går det? - Bra. Det fungerer.
- Det er bra. - Så du fikk treffe Tara til slutt?
Da jeg sa at jeg ikke hadde noen anelse...
Jeg har aldri villet ødelegge det morsomme for noen.
Om jeg kan hjelpe deg, så gjør jeg gjerne det.
Takk. Forresten, du kjenner vel ikke noen...
- ...som tilbyr jobber? Avisen suger. - Hvem leter?
- Jeg. - Leter du etter noe spesielt?
Det er en liten by, valgmulighetene er få.
- Nei, jeg er ikke så kresen. - Hva med å servere?
Vi trenger alltid ekstra personale ved frokost og lunsj.
- Er det sant? - Absolutt.
Jeg har ikke servert siden high school. Det er vel som å sykle?
Det er det. Hvis sykkelen var skeiv og hadde et klovnehorn.
- Kan du begynne i morgen? - Ja. Tusen takk.
- Jeg heter Diane. - Jeg vet det. Små byer har store ører.
En ting til.
Du kjenner vel ikke noen som vil ansette en tenåring med angst?
Tenåring med angst? Jeg ville det, men vi har alt Jorge.
- Så søt. - Hun burde kontakte Luke i møbelbutikken.
- Luke? - Kjekk som er flink med hendene.
- Singel, du kjenner ham. - Ja, det gjør jeg faktisk.
Det visste jeg også. Småbyer.
Lykke til, skatt. Jeg elsker deg.
Det tviler jeg på.
- Ødelegger du den, kjøper du den. - Jeg bare kikket.
- Du rørte den. Det er en forskjell. - Hvordan vet du det, du leser jo.
Jeg så det, nesering.
Troy? Ta føttene ned fra disken min.
- Du må være Andrea. - Hvordan visste du det?
Liten by. Jeg heter Luke og den arbeidsmauren er Troy.
- Er det din butikk? - Det er det.
- Du leter visst etter jobb. - Jeg fikk høre at jeg trengte en.
Jeg skjønner. Det har bare vært vi to et tak, men det går ganske bra-
- men Troy skal dra bort om et år, så en tredjeperson ville lette.
- Har du jobbet før? - Nei.
- For en overraskelse. - Aldri vært ansatt?
Det har aldri vært nødvendig, antar jeg.
Som du ser trenger vi å organisere her om du tror at du klarer det.
Jeg vil at du kommer i tide. Lønna er lav, men du får en del av salget.
- Får ikke jeg si noe? - Jo, når du har betalt regninger.
- Kan du begynne nå? - Trenger jeg uniform?
Nei, vi er ganske avslappet her. Du er bra som det er.
Minus neseringen.
Troy viser deg rundt. Fint å ha deg her, Andrea. På tide å jobbe igjen.
- Hei, skatt. Hvordan gikk det? - Bra, hva med deg?
- Bra, så har vi to inntekter nå? - Hva det nå betyr.
- Første jobb? Gratulerer, skatt. - Gratulerer, skatt.
Og guttene? Var de ikke fine? Var de ikke?
Troy har hjulpet Luke i butikken siden han var ung. Han er som en far for ham.
- Så fint. Hvor er hans ekte pappa? - Det vet vi ikke.
Luke kjente mammaen hans lenge før de begynte å date litt.
Folk trodde at de skulle gifte seg, men de var mer som venner.
Men en dag dro hun med en kar hun hadde møtt-
- og kom bare hjem for å levere Troy hos besteforeldrene hans.
- Så sørgelig. - De oppdro ham godt.
Han tar college-eksamen neste år. Han er søt og smart.
- Mamma, jeg er sulten. - Hvorfor sa du ikke det før -
- når vi var ved maten? Jeg kan lage noe hjemme hos dere.
- Det hadde vært koselig. - Da ses vi der om en stund.
Godt. Om jeg får si det selv, så var det riktig godt.
- Det var veldig godt. Tusen takk. - Ingen årsak.
- De ser tilfreds ut. - Gjør de ikke?
- Det må være den friske luften. - Forsiktig.
Sier du sånt, drar du aldri herfra.
- Det tviler jeg på. - Vi får se.
Jeg burde dra hjem før jeg forvandles til et gresskar.
Hvem prøver jeg å lure? Vet du hva jeg skal gjøre i kveld? Et maraton...
- ...med masse romantiske komedier. - Høres flott ut.
Og gråte meg selv i søvn.
- Takk for alt. - Ingen årsak.
- Jeg henter sakene dine. - Ta vesken bare. Behold vinen.
Skal bli.
Hei, Mister. Tar du deg av jentene?
- Hvorfor heter han Mister? - Fordi han er en gutt -
- og fordi Hilly tenkte seg noe annet, men aldri kom på noe.
- Så det ble bare Mister. - Vær så god.
- Hva prater dere om? - Prater?
Prater. Du sa det.
- Du flykter ikke fra ham lenger. - Jeg antar at jeg blir vant til ham.
- Nå forstår du at alle ikke biter, hva? - Ja, men vi sover ikke sammen.
- Ok, et skritt om gangen. - Hva snakker vi om?
Hun ble bitt av en hund da hun var sju og har vært livredd siden.
Kan noen smelte hjerter, så er det Mister.
Ok, skatt. Vi ses i morgen.
Vet du hva? Du må presentere deg for Luke i morgen, så han fikser døren.
Alle hører deg komme inn og ut... i Savannah.
- God natt. - God natt.
- Hallo. - Beklager, det er stengt.
Døra var åpen, så jeg...
Da er det nok ikke helt stengt.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Luke?
Det er meg.
- Du husker meg ikke engang, men... - DJ Montgomery.
Ja.
Det navnet har jeg ikke hørt... på en evighet.
- Diane Janet var for mye for meg. - Lawrence.
Det er Diane... DJ Lawrence nå. Andrea er datteren min.
Takk, forresten.
- Hvorfor? - For at du ansatte henne.
Jeg vet at hun kan være litt krevende, men -
- forhåpentligvis har hun vært høflig.
Det var alt jeg ville si. Hei og takk, så...
Jeg vil spørre hvordan du har hatt det, men det har nok hendt mye siden sist.
- Det var lenge siden. - Ja.
Ja... det var lenge siden.
Du ser godt ut.
Hvis du mener siden du var her sist og forsvant sporløst...
- ...så vil jeg si at det stemmer. - Jeg...
Dette var en god prat.
Om Andrea er til bry eller noe så får du si fra.
- Hvorfor ringte du ikke? - Ærlig talt...
Etter alt som hadde hendt, trodde jeg ikke at du ville høre fra meg igjen.
Vel... jeg er fortsatt her.
God natt.
Takk for skyssen.
Mister. Hei, gamle gutt.
- Det var lenge siden sist. - Kjenner han deg?
Ja, vi har kjent hverandre lenge. Tanta din tok ham med overalt.
Hvordan var dagen din?
- God prat. - Det må være døren.
- Hører du den? - Ja, det gjør nok alle.
Det burde være lett å fikse. Jeg henter verktøy.
Toppen. Jeg lager mat til jentene, si fra om du trenger noe.
- Gjerne vann, om du ikke har... - Jordbærlimonade?
Som om jeg glemte det. Kom an.
- Hei, hvordan går det? Snart ferdig? - Jeg tror det.
Det er en hundre år gammel dør, så den lager fortsatt lyd...
- ...men den beholder karakteren sin. - Det gjør ingenting.
Jeg kan lage en ny til deg, men det koster mer enn limonade.
Den duger som den er, takk.
- Er du sulten? - Jeg er skrubbsulten, faktisk.
- Skal jeg lage noe til deg? - Når lærte du det?
Bare så du vet, lærte jeg noen ting mens jeg var borte.
Matlaging var en av dem. Du skal få påfyll.
Wow. Imponerende.
Vær så god.
Du må ikke spise opp alt i en bit.
- Jeg er så sulten. - Aldri møtt en som er så ivrig...
- ...å få spise maten min tidligere. - Limonaden er bedre enn jeg husker.
- Håper det holder som betaling. - Jeg vet ikke om jeg er verd umaken.
Vel, det er masse å gjøre her-
- om du føler at du utnytter meg.
- Sier du det? - Ja.
Jeg har en liste. En veldig lang en.
Det virker ikke som om tante gjorde særlig mye her, så...
Dette er godt. Kanskje ikke lang liste-godt, men...
Hvordan er det å være tilbake?
Ja, hvordan føles det? Det er...
Det føles bra. Ærlig talt hadde jeg glemt hvor mye jeg savnet det.
Ja, du holdt deg borte helt fram til nå.
- Ok, jeg skal slutte. - Ja, dytt maten inn i din store munn.
DJ...
DJ. DJ vekker så mange minner.
- Jaså? Hvor ble de av? - Jeg vet ikke.
De ble begravet under byer, barn, jobb og...
- ...eksmenn. - Har du mer enn én?
Nei, bare én.
Og du? Noen ekskoner? Tidligere eller nåværende?
- Nei, så singel som man kan bli. - Jaså?
Mine veldig gode kilder har fortalt at...
- ...du nesten giftet deg da jeg dro. - Vi var mer som venner.
Og ja, jeg datet andre kvinner etter deg.
Hvordan kunne du?
- Hvor er hun nå? Hva gjør hun? - Nashville, tror jeg.
Hun traff en mann og dro rett etter at hun var blitt gravid.
Hun drømte om å bli en country- sangerinne, men ble hindret av barnet-
- så hun tok ham hjem og forlot ham hos foreldrene sine.
Det skulle være midlertidig, men det ble permanent til slutt.
- Treffes de i det hele tatt? - Da han var yngre -
- men så skjedde en masse ting. Leir, skole, Troy som hjalp meg.
Så sluttet han å prate om å treffe henne etter en stund.
- Prater de over hodet? - Iblant.
Ærlig talt kan jeg forstå hvorfor noen ikke vil være foreldre.
Jeg vet det. Jeg er enig.
Angela kom litt tidligere i livet mitt enn jeg ønsket, men...
Jeg hadde ønsket meg litt mer tid-
- før jeg skaffet barn, men jeg ville aldri byttet det mot noe annet.
- Bortsett fra kanskje når hun er... - Tenåring?
Ja, akkurat.
- Er pappaen fremdeles i bildet? - Nei, det er bekvemt for ham.
- Du vet hvordan det er. - Hvor ofte har de kontakt?
En gang i måneden kanskje. Hun tror at-
- hun skal få bo hos ham i LA.
- Ikke? - De pratet for et par dager siden -
- men han tror at hun får det bedre hos meg, så hva skal man gjøre?
- Hva? Vil ikke pappa ha meg der? - Skatt, det sa jeg ikke.
Men vi hadde en avtale. Jeg vil bo hos ham.
Så pappa vil ikke ha meg og ikke du heller?
- Det har jeg aldri sagt. - Ikke snakk med meg, la meg være i fred!
- Jeg kanskje burde gå. - Nei, bli.
- Jeg tror at jeg skal gå. Jeg kan ta... - Det er ingen fare.
Ok.
Ser jeg henne på veien hjem, skysser jeg henne hjem.
Ingen fare. Jeg drar og leter om en stund når hun har roet seg -
- eller planlagt hvordan jeg skal dø.
Hvis du er her i morgen kan jeg begynne å hjelpe deg med listen.
Så snilt. Jeg ertet bare.
- Jeg kan fikse det selv. - Det er jeg sikker på at du kan.
- Men det er ok å be om hjelp også. - Ja...
- God natt. - God natt.
Andrea. Får jeg snakke litt med deg?
- Har jeg gjort noe? - Nei... eller har du det?
Nei, jeg spøker bare. Jeg...
Jeg føler meg ille over at du hørte samtalen vår i går kveld.
Jeg ville bare si en ting. Mammaen din sa ikke at hun ikke ønsket deg.
Snarere det motsatte. Hun elsker deg veldig.
Jeg burde ikke blande meg, men hun sa at hun alltid ville bli mamma-
- og at hun ville være der for dere hva som enn hender.
Hun gjør det beste ut av en vanskelig situasjon.
Akkurat som deg.
Som jeg ser det, gjør dere dette sammen.
Du burde kanskje være litt greiere mot henne.
Du har bare én mamma og den du har er en sterk og fantastisk kvinne.
Jeg antar at det er fra henne du har fått det.
- Dette er perfekt. - Luke, hun er en flink selger.
- Ja, er hun ikke fantastisk? - Hun er god, mange takk.
Vent litt. La meg hjelpe deg. Hvor skal det flyttes?
- Dit. - Ok.
- Det var ikke lett. Blir det bra her? - Ja.
Det ser riktig bra ut nå.
- Du har ikke noe imot det? - Nei, slett ikke. Du har talent.
Men si fra når du flytter tunge ting.
Se på ham.- Troy! Kan du ta føttene ned fra disken?
- Trenger du hjelp? - Av deg?
- Jeg står her, ikke sant? - Ok, kan du sette stolen der?
- Litt lenger bak. - Her?
- Litt mer til venstre. - Kom an, jeg danser med den.
Det var vel ikke så vanskelig?
- Jeg elsker denne stolen. - Den er håndlaget.
- Tenk at ingen kjøpt den. - Ingen har vist interesse...
- ...så det var bortkastet tid. - Hva mener du?
Jeg laget den.
Jeg liker den uansett.
- Jeg solgte den. - Hva snakker du om?
Jeg solgte stolen din. Jeg fant en kjøper som ville ha den levert.
Du spøker. Wow... Jeg har solgt mitt første møbel.
- Takk. - Ingen årsak.
Jeg må låne Troy litt. Vi skal levere benken hos mammaen din, Andrea.
Ok.
- Vent litt. Det er min stol. - Ja, Andrea kjøpte den i dag.
Jeg lovte å ikke si det. Hun er snill, gi henne en sjanse.
- Dytt. - Ok.
Jeg skal til banken, men jeg er straks tilbake.
Dere klarer dette, ikke sant?
- Fint. Du er flink til å dekorere. - Takk.
Andrea, mamma lurer på om du er klar til å dra.
Luke dro akkurat, så jeg burde vente til han kommer tilbake.
Du kan dra. Eller så venter du... hvis du vil. Vi kan skysse deg.
- Er det ok? - Ja.
- Aubrey, si jeg kommer senere. - Ok, ha det.
- Andrea, familien din dro akkurat. - Jeg sa at vi skysser henne hjem.
Gjorde du?
- Vel, vi skal likevel dit. - Skal vi?
Ja, arbeidsdagen er ikke over ennå. Ta vesken din, så går vi.
Penny, for en hyggelig overraskelse. La meg hjelpe deg med den.
Kjekk og hjelpsom. Slutt å friste meg, Casanova.
Jorge vil føle seg truet.
- Hei, ungdommer. - Hei, frøken Penny.
- Kan jeg hjelpe deg med noe? - Jeg skal prøve en ny paioppskrift.
- Alt i orden? - Ja, toppen.
Klar for meg til å sette i gang med listen? Kan du håndtere meg?
- Listen, altså. - Jeg tror det. Begge deler.
- Overlevde bambuslunden? - Ja, det gjorde den.
- Og den er fantastisk. Vil du se? - Veldig gjerne.
- Husker du hvor mye vi hengte her? - Ja...
Hvordan kunne jeg glemme det? Se for et magisk sted.
- Det er som en annen verden. - Det var vel derfor vi var her.
Trolig.
Jeg...
Jeg glemte deg aldri. Jeg tenkte på deg nå og da-
- men det førte bare til anger, så...
Kom an. I ettertid var vi fremdeles unge og hadde ingen anelse om noe.
Jeg antar at jeg ikke burde ha blitt så seriøs så fort.
- Hva vet man i den alderen, liksom. - Jeg trodde jeg visste det -
- men det var tøft.
Jeg har savnet deg.
Mye. Og jeg gråt... mye.
Jeg drakk utallige flasker vin om det får deg til å føle deg bedre.
- Ja, lite grann. - Bra.
Godt å kunne være til hjelp.
Jeg visste at du var en storbyjente og at jeg var for småby for deg.
Det tok en stund. Kanskje for lang tid, men -
- jeg visste at du ikke ville være fornøyd før du var blitt noe.
- Du lykkes visst bra. - Jeg vet ikke.
Det gjør jeg. Jeg er stolt av deg. Jeg trodde ikke vi skulle ses igjen-
- så det var en hyggelig overraskelse å se deg og døtrene dine passere butikken.
Jeg hadde kjent deg igjen hvor som helst.
Du har fremdeles samme brune øyne som skimrer gult i lyset.
Det smilet. Håret ditt er litt annerledes, men -
- jeg ville kjent deg igjen hvor som helst, DJ.
Mamma! Der er du. Kjøpte vi ikke iskrem? Vi finner den ikke.
Jeg må gå.
Så kaldt det er. Jeg har bodd i Sørstatene, men så kaldt var det aldri.
Wow, Henry. Å si at det er en overraskelse er en underdrift.
Jeg så deg aldri som en landsens jente.
Hva, men se på meg nå.
Det er definitivt en forskjell fra kontoret i LA.
Ja, det er det.
Jeg skal gå rett på sak. Jeg savner deg og vil ha deg tilbake.
Det virket bedre i hodet mitt, men nå har jeg sagt det.
Kan du komme tilbake og ta deg av kontoen min?
Det er ikke det samme uten deg. Henry forstår meg ikke.
Og Diane, du og jeg er jo synket. Til vi ikke var det -
- men jeg tviler ikke på at det kan bli sånn igjen.
Overraskelsene avløser hverandre.
Vel...
- Og Matheson? - Han tar sine gamle klienter igjen.
- Du tar over Georgias igjen. - Ok.
Ja, du må komme tilbake, Diane. Jeg kan ikke fortsette uten deg.
Jeg er virkelig smigret over at dere har kommet helt hit-
- men like overraskende at dere ikke ringte.
- Det er godt å treffes. - Jeg er enig, Henry.
Jeg kan ikke riktig...
Jeg kan ikke dra akkurat nå. Jentene har akkurat tilpasset seg-
- og Aubrey er halvveis gjennom skoleåret. Jeg kan nok ikke dra før...
- ...mai. - Nei, nei, nei. Jeg mener -
- det beste hadde vært om du kunne dra nå og jeg kan vente et par uker-
- men måneder?
Vi hadde håpt at du kunne jobbe hele høsten fram til nyttår.
Jeg trenger tid.
- Ja da. Ta den tiden du trenger. - Diane. Er det noe å tenke over?
Vi har ikke mer å diskutere. Diane, godt å se deg. Henry, skal vi?
Vi kjører til Charleston i kveld og drar hjem i morgen om du ombestemmer deg.
Jeg trenger ikke si hvor mye det ville bety for oss alle.
- Jeg tar kontakt. - Slapp av. Alt er som før.
Som før? Jeg vet ikke om det funker. Du hørte hva hun sa. Hun trenger meg.
- Vi får prate om det. - Jaså?
- Kom tilbake. Godt å se deg. - I like måte, Henry.
Wow. For en fantastisk overraskelse.
Jeg har ikke noe imot å vaske opp og du har jobbet hardt, så...
Jeg setter pris på det.
- Skatt, trives du her? - Hva mener du?
Du og Aubrey. Er dere lykkelige her i Marion?
Aubrey kan bo hvor som helst og være lykkelig.
Det er sant. Hun elsker virkelig Mister.
Han sover hos henne nå. Utrolig.
Det er bedre enn jeg trodde. Jeg liker jobben og alle er så snille her.
Og Francis Marion-universitetet ligger i gaten. Jeg hadde tenkt å studere.
Wow, det hadde vært fantastisk.
Toppen, men hvorfor denne forandringen?
Vi føles som en familie nå.
Før føltes det ikke som om du brydde deg, men det har forandret seg.
Jeg har alltid brydd meg om deg.
Jeg vet at jeg ikke var best i verden på å vise det -
- men jeg vil alltid elske deg.
Det aller viktigste i verden for meg er at dere er lykkelige.
Jeg savner virkelig LA, men jeg trives her også.
Ja, det er ikke... Jeg forstår hva du mener.
Det er vasken.
- Vent, vasker du også? - Ja.
Du er fantastisk, takk.
Mamma?
Unnskyld at jeg har vært så sint og skyldt skilsmissen på deg.
Jeg vet at pappa aldri behandlet deg godt og... jeg er lei for det.
Skatt... Det gjør ingenting.
Jeg er bare så glad for at du ikke er sint på meg mer.
- Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
- Vasken. - Hvem er du? Hvor er datteren min?
Der har vi et pent par. Hva har dere gjort i dag?
Vi er her for din fantastiske kaffe... til å ta med oss.
Jeg bestiller, jeg vet hvordan du vil ha den.
Jeg åpner.
- Hei, frøken Bianca. - Hei, søta.
- For en fin kjole. - Takk.
Din gale lille hund.
Kom.
Hei, B. Jeg er så glad du er her. - Bianca er her.
Det sa jeg ikke.
Gjett hva jeg har oppdaget. Et smutthull i vilkåret.
- Du spøker. - Jeg gikk gjennom testamentet -
- og det står at du må bo i huset innen et år.
Ikke at du må bo her i et helt år. Er jeg flink eller hva?
- Hva er planen? - Ærlig talt, jeg vet ikke.
Jentene har funnet seg til rette her.
Så kommer Henry hit og tilbyr meg lønnsøkning og å bli partner.
Det er bare... Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre og han vil ha beskjed neste uke.
Hva venter du på?
- Liker du å være her? - Vel...
Jeg ville lyve om jeg sa at det ikke hadde vært en slags trøst å dra tilbake.
- Det er hjemmet mitt. - Men...
- Dette føles som hjemme også. - Og kjekkasen som vasker opp?
Luke? Han er...
- Han er fantastisk og det begynner... - Å bli bra?
Jeg tror det.
B, jeg har ikke følt sånn på lenge.
Han har hjulpet meg med huset og jentene elsker ham.
Det er... Jeg kan ikke hjelpe for at jeg er tiltrukket av ham -
- selv om jeg har prøvd å ikke bli det. Det er magnetisk, vet du.
Men på den annen side skulle dette bare være midlertidig.
Jeg vil ikke såre ham igjen.
Og?
Og nå er jeg helt forvirret.
- Hei. Trenger dere noe fra kjøkkenet? - Jeg skulle faktisk -
- se til Aubrey. Jeg la henne for en stund siden.
- Jeg kan hjelpe til. - B, du har litt mer vin der.
Slapp av, jeg klarer meg.
DJ.
Det er ikke likt meg å være så dramatisk.
Men jeg har tenkt å gjøre det likevel.
Jeg har prøvd å holde meg borte fra deg, men jeg kan ikke.
Jeg vil ikke at du skal dra. Jeg vil at du blir her hos meg.
- Luke... - Vi er lykkelige her. Du er lykkelig her.
Vi kan bli lykkelige her sammen.
Jeg kan ta meg av deg og jentene. Vi tar oss av hverandre.
Kom an. La oss endelig leve det liv som var ment for oss.
Sammen.
Jeg har ikke følt sånn... Herregud...
På så lenge. Kanskje noensinne.
Så bli. Jeg elsker deg, DJ. Og jeg vet at du elsker meg også.
Jeg har alt mistet deg en gang og jeg vil ikke klare det igjen.
Jeg elsker deg også.
Dette var bare...
Dette skulle bare være...
- ...midlertidig. - Ting forandrer seg.
Jeg vet det, og det har det.
Du er så utrolig viktig for meg.
For jentene mine.
Og jeg...
Jeg vil ikke miste deg igjen heller, men...
- Men? - Jeg kan ikke være en servitør -
- resten av livet. Jeg har en karriere som jeg har jobbet så hardt for.
Du har ingen anelse og... Henry ga meg lønnsøkning og vil ha meg der.
Jeg kan ikke bare kaste bort det for at jeg har en kjæreste.
- Var jeg bare en flørt for deg? - Nei, det var ikke det jeg mente.
Jeg vil tilbringe resten av livet med deg. Hva var jeg for deg?
En som skulle fikse huset? Et tidsfordriv?
Nei, absolutt ikke! Det har jeg aldri sagt. Vær så snill, jeg...
Du må forstå at jeg... Jeg er forvirret, ok?
Jeg vet ikke.
Du kommer til å dra. Det gjør du alltid. Den sommeren -
- og nå igjen.
Jeg er bare forvirret. Jeg...
- Vet du ikke hva du vil? - Nei.
- Nei, jeg... - Jeg skal gjøre det lett for deg.
Farvel.
Farvel for alltid.
Georgia, jeg fikk akkurat tegningene. Jeg sjekker og ringer tilbake.
Ok, perfekt. Vi snakkes snart.
Hva er det neste? Vær så snill, si at det var alt.
Du må dra ti om du skal rekke møtet og Penelope G er på tråden.
- Penelope G? - Dere har visst jobbet sammen.
- Hei, det er Diane. - Hei, Hollywood, det er Penny.
- Penelope G? - Du vet, artistnavnet mitt.
Det tok nesten 40 år å finne meg selv og fire måneder å miste det.
- Hvorfor forlot jeg dere egentlig? - Vi lurer på det samme.
- Vi savner deg. - Og jeg savner dere.
- Ferdigpratet. Nå prater vi forretninger. - Ok, kjør.
Turistbyrået vil gjøre Marion County til et stort turistmål i Sørstatene.
Derfor leter de etter en ny økonomisjef.
Jobben er din om du vil ha den. Det er best om du kunne komme hit.
Kan jeg ringe tilbake? Hils alle fra meg.
- Hvordan føles det å være tilbake? - Det er vilt.
Kan noen håndtere det, så er det deg.
Fem minutter.
Du er visst opptatt, jeg skal være kort. Georgia vil treffes i kveld.
Jeg kan ikke. Jeg har andre planer. Går jeg ikke herfra nå...
- ...blir jeg sen. - Georgia forstår ikke et nei.
Du er sjefen, du løser det.
Hei, Mister.
- Hei, pip. - Du er sen, damen.
- Tre minutter, jente. - Skynd deg da.
- Jeg laget den grillede osten. - Hjalp til med.
Perfekt å få en kveld med jentene mine.
Skatt, er det ok? Gå på toalettet om du må.
- Nei. - Hvorfor står du og rister da?
- Overraskelsen din. - Hvilken da?
Håper at det er ok at jeg er med på middagen.
To små fugler visket i øret mitt at du var miserabel.
To små fugler? Lurer på hvem de var.
Så du syntes litt synd på meg?
- Slett ikke, jeg ble faktisk ganske glad. - Takk skal du ha.
Hør her...
Jeg ber om unnskyldning for at det ble sånn sist.
- Det er ok. Vi er kvitt nå. - Det var ikke hensikten.
Ikke foran barna, takk.
Kan vi love å ikke forlate hverandre igjen, ok?
Ok.
Det fins bare en måte å garantere det på.
DJ...
Vil du gifte deg med meg?
- Mener du alvor? - Jeg spøker ikke.
Jeg vil at du skal gifte deg med meg.
Ja!
Kjære Henry. Det har vært en ære å få jobbe for deg de siste 20 årene.
Du har vært en fantastisk mentor og venn. Takk for vår tid sammen.
Det kommer en tid da man må gå videre og begynne et nytt kapittel.
For meg er tiden nå. Du foreslo at jeg skulle tenke gjennom situasjonen min-
- og det gjorde jeg. Med det i tankene må jeg si opp.
Uro deg ikke for Georgia. Min assistent Sarah klarer alt framover.
Jeg har trent Sarah og selv om hun mangler rutine, har hun vært uvurderlig-
- de siste to årene og kan alt utenat.
Hun vil bevise at hun kan bli den nye versjonen av meg.
Hun er ung, sulten og klar til å erobre verden.
For meg er det på tide å begynne å nyte den.
Østkysten eller havari.
Så takk for alt, Henry. Jeg ønsker deg og alle tidligere kolleger lykke til.
Og er du i South Carolina igjen, kom gjerne og besøk meg.
Bare jeg slipper jobbtilbud og definitivt uten Georgia.
PS. Ikke glem å ringe moren din på søndag. Det er morsdag.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org