Det' en
Lady og Vagabonden II: Vaks På Eventyr
rar lille, ikke for stor lille hyggelig
sød lille spøjs lille altid venlig
køn New England by
Vel mødt
Er du ny her i by'n beklemt og urolig
får du det godt
i en altid venlig køn New England by
Vel mødt.
Nu skal alle på skovtur
Den fjerde juli
Landets store dag
UAFHÆNGIGHEDSDAGEN
Tante Sara! Ses vi på skovturen i overmorgen?
Naturligvis. Mine små misser elsker fjerde juli-festlighederne.
Der er travlt, og hver en mand og kvinde
pukler både ude og inde og udsmykker vores by
- Se, en ny ret! - Den er rød, hvid og blå!
Og meget snart Så er den så god som ny
Nu skal alle på skovtur
den fjerde juli
Landets store
dag
Der er mylder og ståhej
Der er børn i lystig leg
Og alle glæder sig
til den årlige, dejlige dag
Vi er næsten lig' så spændt,
som når træet, det bli'r tændt
Hele byen er forvænt
med en glitrende
storslået, storslået storslået dag
Vi kan dårligt vente, det bli'r skønt
at få sig et lavendel bad
Der bli'r rart hos Per og Darling.
Og vi ku' aldrig drømme om at gå
For her har vi
alt, hvad vi vil ha'
I et sødt lille, ikke for
stort, lille, hygg'ligt
varmt, lille, sødt og rart
altid kærligt
godt New England hjem
Det' en rar lille, ikke for stor
lille hygg'lig, sød lille spøjs
altid venlig
køn New England by
Vel mødt
Nu skal I i bad. Vandet er varmt.
Alle tiders! Jeg elsker et godt bad.
- Det gør min pels blød som silke. - Ja!
- Jeg går i bad først. - Hør, vent på mig.
Jeg hader at bade.
Man skal være ren, når man bor i et hus.
Så er det godt, jeg er vild.
Vaks, du ved godt, du ikke må kravle op i møblerne.
Hop nu ned, før du ødelægger noget.
Skal vi ikke opføre os som hunde? Grave kødben op -
- rykke blomster op eller jage katte!
Hold nu op! Du roder bare stuen til.
- Der fik jeg den. - Far!
Vaks! I roder vel ikke derinde?
Fald så til ro, din hvirvelvind. Gå dog ud og leg med Junior.
Vaks lege!
Vaks! Se nu, hvad du har gjort ved min yndlingshat.
Jeg har sagt det 117 gange. Fy!
Opfør dig pænt, så jeg kan bade dig.
Hold op med at sprælle.
Vaks uartig!
Fald nu til ro.
- Sådan. Det var det. - Vaks, lege bold.
Kom tilbage!
Vaks, hent bolden.
Kom så her!
Vaks!
Åh, nej. Sikke et rod!
Nu er du gået for vidt. Jeg har intet andet valg...
Med nogle hunde skal man være hård. Lad det her være dig en lærestreg.
Jeg er ked af det, men jeg ved ikke, hvad jeg ellers skal gøre
- Det har han godt af. - Han er uforbederlig.
- Det er hans egen skyld. - Nu skal vi i bad igen.
Mig først!
Vagabond?
Det bedste, Per kunne gøre, var at lænke ham fast.
Han har aldrig været lænket før. Han er jo kun en hvalp.
Han er nødt til at lære husets regler.
Disciplin gør en hvalp til en hund.
- Du har da udartet dig fint. - Ja, men jeg fandt jo også dig.
Ellers ville jeg være havnet hos hundefangeren.
Jeg prøver bare på at beskytte ham. Det vil han forstå en dag.
Måske er det bedst, at han forstår det i dag.
Jeg tænkte, at du måske var sulten.
Jeg er ked af det, kammerat. Du må stramme dig an.
Jeg får altid skylden.
Det kan være svært at bo hos en familie. Man skal følge deres regler.
Jeg vil være fri, som en rigtig hund!
Den store verden er fuld af fælder.
Her har du en familie, som elsker dig.
Ja, så længe jeg gør, som I siger.
Jeg føler mig bare ikke hjemme her. Har du aldrig haft det sådan?
Jeg var nøjagtig som dig, da jeg var på din alder.
Du har aldrig været som mig.
- Du er familiehund. Hvad ved du? - Åh, du skulle bare vide.
Jeg prøver på at beskytte dig.
- Ved at lænke mig fast? - Sådan er reglerne, dreng.
Regler, regler, regler! "Gør ikke dit! Gør ikke dat!"
Hvad skal man med tænder og kløer, hvis man aldrig må bruge dem?
- Hold op med at hyle! - Vildhunde hyler op mod månen.
Ingen vildhunde i vores familie!
Så bliver jeg måske ikke i familien.
Det gør du, hvad enten du vil eller ej.
Så længe du ikke forstår det, kan du overnatte herude!
Hej, Angel!
- Kommer du ikke ud? - Det kan jeg ikke.
Hvalpen er lænket.
Kom her, din usle køter!
Stå stille, så jeg kan fange dig.
Hør, hvor blev du af? Hvad i al...?
Hit med den!
Du har ødelagt en tjenestemands... Hør, det var uretfærdigt.
Lad mig så få den, stump.
Slip den!
Der fik jeg dig! Nu skal du hen på hundeinternatet.
I får med mig at bestille, når jeg slipper fri!
Jeg får fat...
Dit lille skarn, nu har du gjort mig vred.
Jeg skal nok få fat i jer!
Hvis jeg bar' var langt, langt væk herfra
ku' jeg løbe frit omkring nu
Der er der ingen snore
Der får man ikke ballade
Og der er hverken børster
eller rosenbade
Et liv uden tremmer
Et liv fuld af leg
hvor jeg ser hunde,
der kan få hunden frem i mig
Et liv uden grænser
hvor jeg ka' vær' fri
Et liv uden mure og tremmer
Det vil vær' et liv, som jeg ka' li'
Hvorfor sku' jeg sove livet væk
på en sofa, lig'som far gør?
Nu må jeg ud og gnave
Nu må jeg ud og snuse
Og der er fine blomsterbede, som jeg må knuse
Et liv uden regler
Ingen, der siger nej
Et liv uden tremmer
er det liv, der passer mig
Langt fra regler og ansvarlighed
Der, hvor ingen blander sig
Et liv uden tremmer...
... til mig
Farvel, I familiehunde! Jeg tager ikke imod flere ordrer fra jer -
- for jeg er en vildhund!
Hør, gutter. Vent på mig!
- Det er fine sager, hva'? - Jeg kan se, du kender dine gyder.
- Er det så tydeligt? - Det er ikke til at overse.
Det her må være diplomet fra livets hårde skole...
Jeg har lige taget eksamen.
Så kender du den her manøvre. Det gør alle gadens hunde.
- Fikst... Det er det rene barnemad. - Ja, den er god med dig.
Du har din helt egen stil, grønært.
Du hører ikke hjemme på gaden. Du ville ikke kunne klare det.
Se at komme indenfor!
Vaks...
Vaks! Åh, nej...
Vagabond!
LOSSEPLADS
De hopper i sofaen. Og de leger med skraldet.
Og de slår ting i stykker.
Hvem der bare havde nogle hatte at tygge på.
Ikke flere lænker. Jeg er fri.
Kom så, Buster!
Sådan skal det være, Buster! Bid ham i rumpen!
Er der flere, der tror, de er hund nok til at slås med Buster?
I skal ikke være bange!
Jep! Losseplads-hundene er byens konger!
Og Buster er konge over Losseplads-hundene!
Svar mig, Angel. Hvem er lossepladsens konge?
Det er du, Buster. Og det er lidt af et rige, du har...
- Sådan skal det lyde, min pige. - Jeg er ikke din pige.
Jeg er min egen.
- Se, gutter. Her er en ny rekrut. - Det er den lille familiehund.
- Nå, du kom fri af snoren. - Ja.
Pas på!
Hjertet hamrer i mit bryst. Jeg er faldet for en hvalp...
Hør hov, Rosa. Det er mig, der bestemmer her.
Ingen bliver medlemmer uden min tilladelse.
- Hvad hedder du, makker? - Jeg hedder Vaks.
Davs, Vaksifaksi.
- Nå, så du vil ha' del i løjerne? - Ja, det vil jeg gerne.
Desværre. Vi optager ikke familiehunde i den her bande.
- Jeg er ikke familiehund! - Er du ikke?
Hvorfor har du så den her æresbevisning om halsen?
- Et hundehalsbånd! - Hvordan er det at være lænket?
Jeg er træt af at være familiehund. Regler mig her, og regler mig der.
Jeg vil være vild og fri... ligesom jer.
Jeg ved nu ikke rigtig. De færreste familiehunde har det, der skal til.
Fortæl ham, hvad der skal til, Buster!
Der er ingen manerer her
Der er ingen kavalerer her
Der er ingen chaperone her
Og ingen takt og tone her
Vi guffer vores kød
Vores pels er aldrig blød
Og frækhed er en dyd
Vi er fulde af sjove lyd'
Vi er ikke nogen tamme skvat Så hellere være en kat
Vi elsker vores losseplads
Vores losseplads
Vi er plebejer' blandt skrald og rod
En underklasse fra hal' til fod
Vi bryder reglerne med bravur
Vi har en medfødt karakterbrist
Og der er ingen kur
På lossepladsen
Vores dejlige hjem
Der' ingen stank af parfume her
Her må du strinte på alt, du ser
Her må de blødsødne sig' farvel
For vores eneste leveregel
er "Klar dig selv"
På lossepladsen
Vores dejlige hjem
Her er ingen dyrlæger, der vil slås
Bare vær arrig
vis hvem der er boss
Ingen kan have det så skønt som os
Bar' der er ballade så er vi glade
Det er et liv med nogle barske puf
Hver dag er farlig Hver nat er ruf
Men hellere det end et nydeligt hus
Her er vi grove og stolte af vores lopper og lus
Jeg er vild med den fyr!
På lossepladsen
På lossepladsen...
Syng med, ven.
Vores dejlige hjem
Det var sjovt. Det ville jeg aldrig få lov til derhjemme.
Tror du, du har det, der skal til for at være lossepladshund?
Det har han, Buster. Jeg så alle hans evner henne i gyden.
Ja, nu skal du bare se.
Nok er du talentfuld, men det er ikke nogen smal sag.
- Hver dag er en overlevelsesprøve. - En prøve! Velvalgte ord!
Jeg får mine bedste idéer, når jeg er sammen med dig.
- Det er derfor, du er min pige. - Jeg er ikke din pige.
Okay, Vaks. Vi tager dig på prøve, når du har vist, at du er tapper.
- I Reggies gyde. - Det er aldrig sket før!
Tag dig ikke af dem. Jeg tror på dig, knægt.
Du skal bare bevise, at du kan stå på dine egne fire poter.
- Jeg er ikke bange for noget. - Fint, knægt. Der er krummer i dig.
- Ringede du til hundeinternatet? - Ja, skat. De har ikke set ham.
Vaks har aldrig været ude hele natten. Der kan ske så meget.
Rolig, Snut. Vi skal nok finde ham, før han kommer galt af sted.
Frøken Lady!
Vi kom lige så snart, vi hørte det.
Onkel Skot! Onkel Trofast! Vaks er løbet hjemmefra.
Bare rolig.
Jeg har min farfar Gamle Trofasts skarpe lugtesans.
Har jeg fortalt, at jeg engang reddede jeres far ud af dødens kløer?
- Nej. - Jep!
Nu begynder han igen. Jeg sagde jo, han er umulig at bo sammen med.
Vaks får så mange skældud, når han kommer hjem.
- Lad ham bare blive væk. - Ja, han burde vide bedre.
Jeg tør vædde på, han får en sutsko lige i sin store, fede...
- Vi savner ham, mor. - Jeres bror kommer snart hjem igen.
Jeres gamle far er dobbelt så hurtig og snedig som en ung hund.
Jeg bruger bare et par muskler, jeg havde glemt.
Lady, Vagabond. Nu skal vi af sted!
Kom! Det er ikke godt at vide, hvad hvalpen har rodet sig ind i.
Så, Vaks. Hent dåsen inde i gyden.
Vi ses!
- Det er et spøgelse! - Det er Reggie. Spred jer!
Se der' en
vovse i et vindue...
Det var som...! Nu slipper I ikke væk.
Nu har jeg dig, din lille vaps!
Kan du så give slip! Rabler det for dig?
Du skal ruske tremmer i lang tid.
Du angreb en kommunal hundefangers køretøj.
Og det er sådan en fin bil!
To hestekræfter, en kilometer literen...
Du reddede mit liv. De ville ingen af de andre have turdet.
- Så I det? Vaks er den rene orkan! - Kan det være sandt?
- Du har gjort os en stor tjeneste. - Du er rent ud sagt vores helt!
Skal vi ikke følge efter ham?
Du har misforstået. På lossepladsen er man sig selv nærmest.
Vi bliver nødt til at sætte dig på prøve igen.
Helt i orden, Buster.
Kan nogen åbne den her?
- Er det nok? - Det kalder jeg at bruge hovedet.
Tak skal du have.
Kommer du, grønært?
Jeg ramlede ind i den der.
Det her er livet! Det får jeg aldrig lov til derhjemme.
Når jeg har bestået den næste prøve, bliver jeg alle tiders lossepladshund!
Næppe. Måske bliver du god, men aldrig lige så god som mesteren.
- Ikke nu igen. - Rosa har ret.
I min ungdom var der én hund, alle hunde blev bedømt efter...
- Vagabonden. - Hvabehar?
Han lærte Buster alt om livet på gaden.
Busters problemer var Vagabondens problemer.
Og Vagabondens problemer var Busters problemer.
Han var dejlig. Han er den eneste, der slap væk... fra mig, i hvert fald.
Han slap godt fra alt! Han stjal engang en lastbil fuld af kød.
Hundefangeren jagede ham helt ned til floden.
Nej, du. Der var flere hundefangere.
- Hvor mange? - Mindst et dusin.
To dusin! Politiet og kavaleriet var også efter ham.
Han var fanget. Men hvis Vagabonden skulle tage billetten -
- så skulle det ske med stil.
- Hvad skete der så? - Vi har ikke set ham siden.
Det siges, at når vinden blæser, så kan man stadig høre Vagabonden.
Ja, ja...
Sådan gik det ikke til!
Han traf en pige, en rigtig kenneldronning!
Jeg får en dårlig smag i munden af hendes fisefornemme navn!
"Lady".
- Han traf den eneste ene. - Han forrådte mig!
Man kan ikke have familie som lossepladshund.
Vagabonden måtte vælge mellem mig og hende.
Han valgte at leve i fangenskab sammen med en pudderdåse!
Nu sover han på tæpper! Gratis mad og logi!
Han lever et beskyttet liv!
Det var der, jeg lærte Lossepladshundenes første regel:
Busters problemer er Busters problemer.
Sådan kløede Vagabonden sig også. Er du i familie med ham?
- Mig? Vel er jeg ej! - Godt, for ellers ville jeg knække dig.
Ja, Buster.
Far?! Det kan da ikke passe.
Opgav du det hele? Det bliver ikke bedre end det her.
- Alt i orden, grønært? - Ja, selvfølgelig.
Hvad laver du her? Har du ikke en sød familie at gå hjem til?
Hvad forskel gør det? Alle familier er ens.
Man skal gå i bad og sove i en seng.
Man skal spise alt det, der er i skålen, og i regnvejr skal man gå indenfor.
- Vær glad for, du er sluppet for det. - Der tager du fejl igen, Grønært.
- Har du da haft en familie? - Jeg har faktisk haft fem familier.
- Jeg troede, én var for mange. - Det varede aldrig ved.
Nogen tog mig til sig, og lige som jeg begyndte at føle mig hjemme -
- så flyttede de, fik et barn eller fik allergi.
Jeg røg altid på gaden igen.
Hør, du vil gerne have en familie.
- Du har da Buster. - Du må ikke sige det til ham!
- Så sparker han mig ud! - Rolig. Jeg siger ikke noget.
- Det lover jeg. - Tak.
Nå, så du er Busters pige?
Jeg er ikke Busters pige. Jeg er min egen.
Lossepladshundene er ikke en familie, men hvad kan jeg ellers gøre?
Er det ikke nok? Du kan blive oppe lige så sent, du vil, du kan grave...
- Løb! - Ja, eller lege og grave...
- Jage egern... - Jeg mener det! Løb!
Angel! Angel! Hjælp mig!
Skynd dig!
Vaks!
Vaks! Hvor er du?
- Jeg tror, jeg er på sporet af noget. - Er du sikker?
- Nu har jeg ham! Denne vej. - Kom, Snut!
- Se! - Vaks!
Åh, nej.
Vaks!
Gudskelov.
En paryk? Fik du færten af en paryk?
Du er håbløs.
- Jeg er ked af det, Lady. - Kom. Vi er nødt til at lede videre.
Jeg var for hård ved ham.
Vaks! Du kom ikke noget til. Jeg var så urolig.
- Var du urolig? - Nu skal du ikke få gode idéer...
Der må da være en bedre måde at tage bad på.
Tro mig. Der er ikke nogen god måde.
- Øj! Hvordan gjorde du det? - Jeg har talent.
Jeg prøver lige selv.
Det gik jo fint.
- Du er en rigtig familiehund. - Jaså?
- Du er altså sær. - Nej. Det er dig, der er sær.
Jaså?
Jeg aner hverken ind eller ud
Hun gir' mig kløe, kriblen og gåsehud
Og nu ved jeg, der er mere
end bar' at være fri
Jeg synes mit hjerte er gået i stå
For ham og mig er alt, jeg kan tænke på
Og hvor lyk'lig jeg ved, vi ka' bli'
Det er utroligt Pluds'lig er der en
En, der vil elske mig
Jeg føler noget, jeg aldrig før har følt.
Det er skørt men pluds'lig er der noget
smukkere end nogen drøm
Jeg føler noget, jeg aldrig før har følt.
Hun gør mig varm, og det føles rart
Hans søde smil har sendt mig på stjernefart
Det er skønt, og jeg tror,
det jeg føler
er kærlighed
Det er skørt, men
jeg går helt i stå
Bar' du siger hej
til mig
Jeg troede ikke, det var sådan
Jeg vidste ikke, det var sådan
Jeg føler noget, jeg aldrig før
har...
... følt
- Sikke et snobbekvarter. - Per lader aldrig lågen stå åben.
- Kom nu, Vagabond. - Åh, nej! Nu smutter vi.
Hvorfor det? Hvad er der galt?
Kom. Vi har gjort alt, hvad vi kan gøre i dag.
Vi skal nok finde ham. Du var jo tidernes bedste gadehund.
- Og jeg tror på den gamle Vagabond. - Gamle Vagabond?
Gid den gamle Vagabond var her.
Kom så, Vagabond. Vi skal nok finde Vaks i morgen.
- Er Vagabonden din far? - Jeg... Vent!
Angel, vent!
- Fandt I ham? - Det gør vi nok i morgen.
Vaks... Uartige Vaks.
Jeg troede ikke, de ville savne mig så meget.
Jeg fatter ikke, du stak af fra så fint et hjem.
- Du ved ikke, hvordan det var. - Nej, det gør jeg ikke.
Det må have været ubehageligt, at nogen holdt så meget af dig.
Jeg vil være vild og fri. Det bliver jeg aldrig her.
Jeg ville give alt for at leve som dig.
Og jeg ville give alt for dit liv.
Vi kan stikke af sammen, Vaks. Vi har ikke brug for dem.
Hør nu, Angel. En prøve til, så bliver jeg endelig lossepladshund.
- Det er der, jeg hører hjemme. - Nej. Du er bedre end som så, Vaks.
Og det er derfor, jeg kan li' dig.
Kom nu, grønært.
Se der!
- Vi må hellere lede videre. - Sludder og vrøvl!
Det er den 4. juli, så I skal more jer. I kan lede videre efter skovturen.
Vi er ikke i festhumør, Tante Sara.
Vær ikke urolige for Vaks. I skal nok finde ham.
Men nu skal vi spise.
Vaks skal ikke ødelægge den 4. juli for mig.
Så så, min dreng.
Jeg vidste det! Suverænt...
Vaks! Se derhenne!
- Kan du se familien? - Mener du den der familie?
Nej, den her.
Din sidste prøve består i at infiltrere dem og befri deres kylling.
Lige for næsen af deres lille ydmyge familiehund.
Du behøver ikke at bevise noget.
- Hvad rager det dig? - Jeg troede, du var klogere.
Klap i, Angel!
Kom nu, knægt. Du vil jo være vild og fri. Ikke sandt?
Og det koster dig kun et styk saftig kylling.
Jeg burde have vidst det. En gang familiehund, altid familiehund.
Jeg er ikke nogen familiehund!
- Kom tilbage, Vaks. - Jøsses!
- Dit utyske! - Kom tilbage, Vaks!
- Vaks lege! - Kom tilbage!
Så er der serveret, drenge!
Din lille køter. Jeg glemmer dig ikke. Jeg sværger, at jeg låser dig inde!
- Sejt! Jeg rystede ham af mig. - Er du sikker?
- Tag det nu roligt, Hvirvelvind. - Jeg kommer ikke hjem!
Det ved jeg godt. Jeg vil bare tale med dig.
- Hvordan går det? - Det går glimrende, far.
Lossepladshundene har lært mig alt. Jeg gør, hvad der passer mig.
- Ingen lænker, ingen grænser. - Ingen respekt for andres frokost.
Sådan er livet på gaden. Men det ved du alt om, ikke?
Du udstak regler, du ikke selv fulgte som hvalp.
- Hvorfor fortalte du ikke om gaden? - Du skulle ikke leve sådan.
Jeg fandt noget, der var bedre. Jeg fandt kærligheden.
Hvor er det sødt. Jeg får tårer i øjnene.
- Du har ikke forandret dig. - Så mødes vi igen...
Ligesom i gamle dage...
Før du vendte ryggen til alt det, der gør os til hunde.
- Han siger, du lod ham i stikken. - Buster blev jaloux på din mor.
- Du efterlod mig! - Jeg blev forelsket!
Du traf dit valg! Nu er det hans tur til at vælge.
- Kom så, knægt. - Du kender ham ikke. Tag med hjem.
- Nu giver far dig ordrer igen. - Du hører ikke hjemme her.
Han tager dig med hjem til lænken. Jeg tilbyder dig din frihed.
- Vaks... - Vaks!
- Træf dit valg, knægt. - Jeg ved, hvad der er bedst for ham!
Nej, du ved, hvad der er bedst for dig!
Jeg er ikke dig, far. Jeg er en Lossepladshund.
Sådan skal det være.
Der er visse ting, du må lære på egen hånd.
Når du har fået nok, kan du altid komme hjem.
Familiehund til sidste suk! Hvad sagde jeg, knægt?
Man kan ikke lære en gammel hund nye tricks.
Du, Vaks! Her er din belønning.
Godt gået, knægt! Nu er du en rigtig Lossepladshund!
- Jeg er en Lossepladshund. - Nu er du en af os.
Din lille snuskebasse.
Jeg er en Lossepladshund!
Hvor kunne du? Han er din far. Løb efter ham!
Du er ikke som os andre. Du har et godt hjerte.
- Det ville du miste på gaden. - Men min drøm er gået i opfyldelse.
Hvad har du drømt om? Det her?!
Du har et hjem og en familie, der elsker dig. Du er ikke som os.
Det er også rigtigt...
Han har sådan et godt hjerte.
Er det sådan, Vaks?
- Vil du være en lille familievovse? - Nej!
Du ved, hvad jeg mener om familiehunde!
Hold så op! Det er hende, der vil være familiehund, ikke mig.
- Det var ikke med vilje. - Er det sandt?
- Der er ikke noget galt med familier. - Har I hørt? Hun vil være et kæledyr.
Et lille kæledyr.
- Du er ikke en Lossepladshund. - Nej, Buster.
Det er jeg ikke længere.
For resten... jeg er ikke din pige.
Nu falder der brænde ned.
Måske hører du alligevel hjemme her.
- Har du ingen humor? - Det var bare gas, Angel!
Pyt! Lad hende finde en familie. Det er der, hun hører hjemme.
Angel?
Angel!
Det var ikke med vilje, Angel. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Hvor er du?
Præcis, som jeg troede. Han leder efter Angel.
Glimrende. Nu gør vi regnskabet op.
Bliv, hvor du er, din lille slyngel!
Hvad i...?
Det var pokkers! Den her gang slipper du ikke væk.
Alle tiders! Jeg har fået alt det, jeg har drømt om.
Og det er noget møg.
Kom her, din lille ballademager!
Buster!
Der fik jeg dig! Jamen dog! Du har ingen halsbånd på.
Du får en enkeltbillet til hundeinternatet.
Godt gået. Ikke noget halsbånd. Hvordan kunne jeg være så dum?
Far havde ret. Buster er en skidt fyr.
Gid jeg dog var hjemme.
Altid nær
med varme, når det er vinter
Altid nær
i regnen og i sne'n
Altid nær
med trøst, hver gang du falder
Altid nær, når du på egne ben
Skynd dig hjem
Det er dem
der kommer, når du kalder
Det' et klem
fra hundens bedste ven
Nær ved dig,
når du er tung om hjertet
Altid nær,
så får du håb igen
Skynd dig hjem
Hvad er et kærligt hjem?
Varme og hengivenhed
En tryg og kærlig favn
Et lille stik, et ubærligt savn
Altid nær
med varme, når det er vinter
Hvad er et kærligt hjem?
Det' en dør,
der åbner sig for dig
Så skynd dig hjem
Nær ved dig,
når du er tung om hjertet
Altid nær,
så du ka' finde vej
til dit hjem
Altid nær
i dit hjem.
I dit hjem
- Vaks! - Angel! Smut, før han også tager dig!
Du slipper ikke ud herfra.
Du troede nok, du kunne narre mig. Men det kunne du ikke.
De har da vist sat dig i den forkerte celle!
Hej, Reggie. Det er længe siden...
Skynd jer! Vaks er i knibe. Han er på hundeinternatet.
Hold ud, min dreng!
Hold poterne fra min søn!
Hold dig væk fra min far!
Løbet er kørt for ham!
Far?
Det lykkedes, far! Godt gået!
Vi må videre.
Et det dig? Den køter, der slap væk.
Slip mig! Slip mig! Hjælp!
Slip mig!
Er fyrværkeriet ikke pragtfuldt i aften?
Angel!
Kom nu med jer.
Hvad med mig? Jeg var på din side, da I var oppe at slås.
Kom tilbage!
- Far... - Ja, min dreng.
Undskyld. Jeg skulle ikke være løbet hjemmefra.
Lille hvirvelvind, jeg har nok været lidt for hård ved dig.
Kunne du tænke dig at gå ned til floden og gø af månen indimellem?
- Mener du det? Du og jeg? - Jeg har stadig et par gode hyl i mig.
Jeg har fundet ham.
Den her gang er jeg sikker på, at jeg har fundet ham!
Du har ikke fundet en disse... igen.
- Du har fundet seks katte, tre egern... - Vær nu god ved ham, Onkel Skot.
Nej, det har han ikke fortjent. Fem flyvende grise, en gnu... Vaks?
Det er jo Vaks.
Nu kommer jeg også til at høre om det her...
- Skal vi gå hjem? - Ikke endnu, far.
Det er lige en sidste ting, jeg skal ordne.
Ser jeg rigtigt? Det er Vaks!
Vaks er flygtet fra hundeinternatet!
Ja, uden din hjælp.
- Du ved da, hvad vores motto er. - Behold I bare jeres motto!
Men ikke det her. Jeg går hjem, for det er der, jeg hører hjemme.
Farvel, Buster.
Du ramte ikke, din taber!
- Sådan, min dreng. - Lad os gå hjem, far.
Kom tilbage! Efterlad mig ikke her, dit usle kæledyr!
Det klæder dig, Buster. Skraldet giver dig stil.
- Kan jeg få lidt hjælp her? - Et hjem ville være rart.
Med masser af børn, kys og kram!
- Hvis I går, så kommer I ikke tilbage. - Farvel, Buster.
Det har været alle tiders.
I må ikke efterlade mig her! Det var bare gas!
Busters problemer er ikke Busters problemer. De er alles problemer!
Hvad er det for en larm?
- Vaks? - Vaks hjemme!
Hej, Vaks. Jeg elsker dig!
Du har gjort det godt.
Hvor er det skønt, at du er kommet hjem igen.
Du stinker. Du trænger til et bad.
Men det klarer vi senere.
Jeg tror, Vaks har taget en ven med hjem.
Kom her, min pige. Kom bare.
Du skal ikke være bange.
Har du hjulpet Vaks ude på gaden?
- Åh, hun er en rigtig lille engel. - Angel! Angel!
- Per, vi kunne vel ikke...? - Næ, nej. Vi har hunde nok.
Vi kan ikke...
Nej, det går ikke.
Åh, hvad nytter det? Velkommen til familien, Angel.
I en rar lille, ikke for stor
lille hygg'lig sød lille spøjs lille altid venlig
Køn New England by
Vel mødt
Vel mødt!