Til vår
knøttlille, passe stor-lille, hygge
herlige, ærlige, alltid snille
Koselige by
Vel møtt
Er du ny her i by'n og går ut alene
får du en venn
i vår gjestfri, pene, koselige by
Vel møtt
Til familiepiknik
Vår flaggdagspiknik
Nasjonaldagsfest
NASJONALDAGEN
Tante Sara! Ses vi på utflukten i overmorgen?
Naturligvis! Mine små kattepuser elsker 4. juli-feiringen.
Vi får slekt og venner opp av sengen
Setter sammen dugnadsgjenger Vi pynter byen, min venn
- Se, en ny rett! - En rød-hvit-blå rett!
Når det er gjort, kjennes det knapt igjen
På familiepiknik
Vår flaggdagspiknik
Nasjonaldagsfest
Det er meldt et praktfullt vær
Barna gleder seg især
Vi tar på fine klær
for en strålende, strålende dag
Vi er opprømte og kry
Snart er festen her på ny
Håper timene vil fly
til vår feststemte
strålende, strålende, strålende kveld
Vi skal pynte oss og bade sammen
Skal på fest, det skal vi jammen
Og Elskling, Jim og vi to
har skapt det beste hjemmet man kan få
Så hvorfor
ønske seg et annet sted
I vårt knøttlille, passe...
Stor-lille, hygge...
Herlige, ærlige...
Alltid varme,
koselige hjem
I vår knøttlille, passe stor-lille
hygge-herlige, ærlige
Alltid snille,
koselige by
Vel møtt
Vel møtt!
Tid for badet deres, vannet er varmt!
Så herlig, jeg elsker å bade!
- Det gjør pelsen min helt silkemyk. - Ja visst!
- Jeg først! - Hei, vent!
Jeg kan ikke fordra å bade!
Man må være ren når man bor i et hus, Fant.
Fint at jeg er en villhund, da!
Fant, du får ikke lov til å klatre på møblene.
Hopp ned, før du ødelegger noe.
Kan vi ikke gjøre noen hundegreier? Grave opp bein, -
- dra opp blomster eller jage katter!
Hold opp nå, Fant! Du roter bare.
- Jeg har den! - Pappa!
Landstrykeren! Dere roter vel ikke der inne?
Nå må vi roe oss litt, din virvelvind. Gå og lek med Junior.
Fant leke!
Fant! Se hva du har gjort med yndlingshatten min.
Jeg har sagt det til deg tusener av ganger. Fy!
Vær rolig, så jeg kan bade deg nå.
Ikke sprell sånn, Fant.
Fant dum.
Ta det rolig.
- Sånn ja, nå er du ferdig. - Fant, leke ball!
Kom tilbake!
Fant, ta ballen!
Kom her!
Fant!
Å nei, for et rot!
Nå har du gått for langt. Jeg har ikke noe valg...
Visse hunder må man være streng mot. La dette bli en lærepenge for deg!
Jeg er lei for det, kamerat, men jeg har ikke noe valg.
- Til pass for ham! - Han er uforbederlig.
- Han har seg selv å takke. - Vi må bade igjen.
Jeg først!
Landstrykeren?
Det beste Jim kunne gjøre, var å sette lenke på ham.
Men Landstrykeren, han har aldri vært lenket før, han er bare en valp.
Han må lære seg husets regler.
Disiplin former en valp til en hund.
- Du har da skikket deg ganske bra. - Ja, men jeg fant jo deg.
Uten deg hadde jeg havnet i hundegården.
Jeg prøver bare å beskytte ham. En dag vil han forstå.
Kanskje han trenger å forstå i dag.
Jeg tenkte at du kanskje var sulten.
Jeg er lei for det, kamerat. Du må bare skjerpe deg.
Jeg får skylden for alt!
Det er vanskelig å være i en familie iblant, man må følge visse regler.
Jeg vil løpe fritt, som en ekte hund!
Verden er full av feller.
Her har du en familie som er glad i deg.
Så lenge jeg gjør som du sier, ja.
Det føles ikke som om jeg hører hjemme her.
Har du noen gang følt det?
Jeg var akkurat som deg da jeg var på din alder.
Du har aldri vært som meg.
Du har alltid bodd i hus. Hva vet du?
Å, du skulle bare vite.
Jeg prøver bare å beskytte deg.
- Ved å sette lenke på meg? - Slik er reglene, gutt.
Regler, regler, regler! "Ikke gjør ditt! Ikke gjør datt!"
Hva skal man med tenner og klør om man aldri får bruke dem?
- Ikke ul! - Villhunder uler alltid mot månen.
Ingen villhunder i vår familie!
Da vil jeg kanskje ikke være i denne familien.
Det er du, enten du vil eller ei.
Til du har lært det, kan du bli her ute!
Hei, Angel!
- Vil du ikke komme ut hit? - Jeg kan ikke.
Han står i lenke.
Kom hit, din fillebikkje!
Stans nå, så jeg kan fange deg!
Hvor ble det av deg? Hva i...?
Slipp!
Gjøre en tjenestemann til narr... Det var urettferdig.
Sånn ja, gi meg den, jenta mi.
Nei, nå... Slipp den!
Der fikk jeg deg! Nå bærer det av sted til hundegården.
Det skal bli andre boller når jeg kommer meg løs!
Jeg skal nok...
Forbaska fillebikkje, jeg skal vise deg hva sint betyr!
Jeg skal nok få tak i dere!
Langt herfra er hvor jeg helst vil bo
Et sted uten bånd og båndtvang
Vil ikke være bundet
Vil ikke frihetstørste
Vil ikke såpes inn
og strigles med en børste
Et liv uten grenser
Et fritt liv for meg
Et liv blant hunder
som bringer hunden fram i deg
Et liv uten stengsler
Et fritt liv for meg
Et liv uten fengselsmurer
Bundne turer, alltid samme vei
Jeg vil ikke sove livet bort
På en sofa, som min far gjør
Så mange bein å gnage
så jeg må riktig stå på
Så mange fisefine blomster jeg må trå på
Et liv uten regler
Som bare hindrer deg
Et liv uten grenser
er det gode liv for meg
Et liv uten ansvar ønsker jeg
Jeg vil gå min egen vei
Et liv uten grenser...
...for meg
Ha det, familiehunder! Dere bestemmer ikke over meg lenger, -
- for jeg er en villhund!
Hei, vent på meg!
- Ganske bra utbytte. - Du kan dine smug, ser jeg.
- Er det så tydelig? - Vanskelig å overse.
Og her er diplomet fra livets harde skole...
Jeg har akkurat gått ut.
Da kan du denne manøveren, det kan alle lausbikkjer.
- Pent... Jeg mener, rene barnematen! - Akkurat.
Du har din egen stil, grønnskolling.
Du hører ikke hjemme på gata, du greier deg ikke her.
Gale fillebikkje!
Bort fra gata!
Fant, jeg...
Fant! Å nei...
Landstrykeren!
De hopper i sofaen... Og leker på søppeldynga!
Og ødelegger ting!
Nå mangler det bare hatter å tygge på.
Adjø, lenker, hei frihet!
Hei, Buster!
Det er riktig, Buster! Bit ham i rumpa!
Noen andre som tror de er hund nok til å prøve seg på meg?
Ikke vær redd! Vi våger nok!
Det er riktig - dyngegjengen styrer her i byen!
Og Buster er sjef for dyngegjengen!
Svar meg, Angel, hvem er dyngas konge?
Det er du, Buster. Og for et rike du har...
- Sånn skal det låte, jenta mi. - Jeg er ikke jenta di.
Ingen eier meg.
- Se, gutter, vi har en ny rekrutt. - Den lille familiehunden.
- Så du slet deg? - Ja visst.
Pass deg!
O, mitt hjerte, ikke bank sånn. Jeg er visst blitt forelsket i en valp.
Hei, Ruby. Her er det jeg som bestemmer.
Ingen slår lag med oss uten min tillatelse.
- Hva heter du, da? - Fant er navnet.
Hallå, Fantegutten.
- Så du har tenkt å slå lag med oss? - Ja, nemlig.
Lei for det, kjekken, men vi tar ikke inn familiehunder.
- Jeg er ingen familiehund! - Ikke?
Hvorfor har du et sånt respektabelt merke, da?
- En halsbåndgutt! - Hvordan er det å gå i bånd?
Jeg er lei av å være familiehund. Det er ikke noe annet enn regler.
Jeg vil være vill og fri - som dere.
Jeg veit ikke... Familiehunder greier som regel ikke detta livet.
Les'n leksa, Buster!
På dynga, som alle vet
Blir vi frastøtt av anstendighet
Beskjedenhet og ydmykhet
Og edruskap og høflighet
Vi slafser i oss kjøtt
Og skitne er vi støtt
Vi er nok ganske rå
Og raper gjør vi òg
Vi vi'kke kjæles med Vi vil helst vær' i fre'
I dyngeforeninga
Foreninga
Våre manerer forteller sitt
Moralen b'ynner å bli litt slitt
Vi elsker ugagn, du må forstå
Vi er forderva helt fra fødsel'n
Det fins ingen råd
Gå ned på dynga
Rett ned på dynga
Vi synger dyngeforeningas rag
Vi æ'kke strigla og parfymert
Og vi gjør fra oss helt usjenert
Og nestekjærlighet er no' træl
Det er kun en som jeg tenker på
Det er meg sjæl
Gå ned på dynga
Helt ned på dynga
Vi synger dyngeforeningas rag
Vær så ekkel som det går an
Vær så stygg og
slem du bare kan
Vi her på dynga har blod på tann
Er du ei bølle så får du slå følge
Et liv blant folk æ'kke særlig tøft
Vi liker fare, vårt liv er røft
Vil heller dø enn å bo i hus
På våre kropper, der hopper både lopper og lus
Jeg elsker den fyren
Gå ned på dynga
Helt ned på dynga
Kom ned på dynga
Rett ned på dynga
Vi synger dynge...
Syng med, syng!
...foreningas rag
Så gøy! Sånt får jeg aldri lov til hjemme.
Så du tror du har tæl nok til å være dyngebikkje?
Han har tæl så det holder, Buster. Jeg så ham tidligere.
Ja visst, sjekk dette!
Talentfull som du er, så er det ikke fullt så enkelt.
Hver dag er som en overlevelsesprøve.
En prøve, der sa du det!
Jeg får mine beste idéer med deg i nærheten.
- Det er derfor du er jenta mi. - Jeg er ikke jenta di.
Du skal få en sjanse, Fant, men først må du bestå tapperhetsprøven.
- I Reggies smug. - Det har ingen gjort!
Ikke bry deg om dem, gutt.
Du skal bare bevise at du kan stå på dine egne fire labber.
- Jeg er ikke redd for noe. - Det er tak i deg, det liker jeg.
- Ringte du hundegården? - Ja, de har ikke sett ham.
Fant har aldri vært ute hele natten. Hva som helst kan skje.
Rolig, skatt. Vi finner ham før det skjer noe.
Hallo, lille frøken fru Lady!
Vi kom så fort vi hørte det.
Onkel Skot, onkel Trofast! Fant har rømt!
Ingen fare.
Jeg har min gamle bestefar Påliteligs skarpe luktesans.
Har jeg noen gang fortalt dere om da jeg reddet deres far fra døden?
- Nei. - Ja!
Ikke nå igjen! Jeg sa jo at han ikke ville bli til å leve med.
Fant kommer til å få så mye kjeft når han kommer hjem!
- Jeg vil ikke at han kommer hjem. - Han burde vite bedre.
Jeg vedder på at han får en tøffel rett på den store, feite...
- Vi savner ham veldig, mamma. - Vi er snart hjemme med ham.
Fattern deres er dobbelt så rask og slu som en unghund.
Bare noen glemte muskler...
Lady, Landstrykeren, nå går vi!
Kom! Hvem vet hvilke rampestreker den valpen kan ha funnet på?
Ja vel, Fantegutt. Hent hermetikkboksen der inne i smuget.
Ha det!
- Et spøkelse! - Det er Reggie, spre dere!
Hvor ble det av
min lille hund
Det var som...! Nå slipper dere ikke unna!
Nå har jeg deg, din pøbel!
Ned med deg! Er du helt sprø?
Det blir langtidsstraff i gården!
Angrep på en kommunal hundefangers kjøretøy.
Og et så fint kjøretøy, da gitt!
To hele hestekrefter, en liter på mila...
Du reddet livet mitt. Det hadde ingen av de andre våget å gjøre.
- Så dere det? Fant er en hundeorkan! - Er det mulig?
- Du har gjort oss en stor tjeneste. - Du er praktisk talt helten!
Burde vi ikke dra og hjelpe ham?
Du fatter ikke - på dynga er det hver hund for seg sjæl.
Du må nok gå gjennom en prøve til.
Ja visst, Buster.
Kan noen åpne denna?!
- Holder det? - Det kaller jeg å bruke skallen.
Takk skal du ha.
Kommer du, grønnskolling?
Jeg slo visst borti noe...
Topp! Dette ville jeg aldri fått lov til hjemme!
Når jeg har bestått neste prøve, skal jeg bli tidenes beste dyngebikkje!
Trur jeg ikke, gitt. Bra kan du bli, men aldri like bra som mesteren.
- Nå b'ynner 'a igjen. - Ruby har for svingende rett!
I min tid ble alle hunder målt mot en eneste...
- Landstrykeren. - Hva?
Han lærte Buster alt om livet på gata.
Busters problem var Landstrykerens problem.
Landstrykerens problem var Busters problem.
For ei bikkje han var. Og den eneste som kom seg unna - meg, altså.
Han klarte alt! Jeg hørte at han rappa en hel kjøttlast en gang.
Så jaget hundefangeren ham helt ned til elva.
Nei, det var flere hundefangere.
Hvor mange?
Et dusin, minst!
To dusin!
Politiet og kavaleriet var også i hælene på ham.
Han kom ikke unna.
Men om Landstrykeren skulle beseires, så skulle det skje med stil.
Hva skjedde så?
Vi så ham aldri igjen.
Det sies at når vinden uler, kan man fortsatt høre Landstrykeren...
Ja da, ja da...
Sånn var det ikke!
Han traff ei jente, ei skikkelig kenneldronning!
Jeg får vond smak i munnen av det jålete navnet hennes!
"Lady".
- Han traff sin store kjærlighet. - Han svek meg!
Man kan ikke ha familie og være dyngebikkje.
Landstrykeren måtte velge mellom meg og henne.
Han valgte å leve i lenke, spleisa til en pudderkvast!
Nå sover'n på tepper! Gratis kost og losji!
Han lever livet med puter under labbene!
Det var da jeg lærte dyngebikkjenes første regel:
Busters problem - er Busters problem.
Landstrykeren pleide å klø seg sånn. Er du i slekt me'n?
- Jeg? Ikke tale om! - Bra, for da ville du bli kjøttkake.
Ja visst, Buster.
Pappa...er det virkelig mulig?
Ga du opp alt dette? Man kan da ikke ønske seg mer?
- Alt i orden, grønnskolling? - Med meg? Ja visst, ja da.
Hva gjør du her? Du har jo en familie å gå hjem til.
Hva så? Alle familier er like.
Man må bade, og sove i senger.
Man må spise opp alt i skålen, og når det regner, må man gå inn.
Vær glad du har sluppet familielivet.
Der tar du feil, grønnskolling.
- Hva, har du hatt en familie? - Jeg har hatt fem familier.
- Jeg som trodde en var for mye. - De varte aldri.
Noen tok seg av meg, og akkurat når jeg begynte å føle meg som hjemme, -
- så flyttet de, eller fikk barn eller ble allergiske.
Alltid det samme - ut på gata igjen.
Vent litt... Du vil visst ha en familie.
- Men du har jo Buster. - Ikke si noe til ham!
- Da sparker han meg ut! - Slapp av, jeg sier ikke noe.
- Jeg lover. - Takk.
Du er Busters jente, da?
Jeg er ikke Busters jente! Ingen eier meg.
Dyngebikkjene er ikke mye til familie, men jeg har ikke noe valg.
Trenger man noe annet? Man kan være sent oppe, grave...
- Løp! - Ja, eller leke og grave...
- Jage ekorn og... - Nei, jeg mener, løp!
Angel! Angel! Hjelp meg!
Fort, skynd deg!
Fant!
Fant! Hvor er du?
Jeg tror jeg har fått teften av noe.
Er du sikker?
- Nå har jeg ham absolutt! Denne vei! - Kom, skatt!
- Se! - Fant!
Vær så snill...
Fant!
Takk og pris!
En parykk? Du fikk teften av en parykk! Du er håpløs.
- Jeg beklager, Lady. - Kom, vi må fortsette å lete.
Jeg var for streng mot ham.
Fant, du greide deg! Jeg var så redd.
- Så redd? - Akkurat... Ikke få noen idéer nå.
Det må finnes bedre måter å bade på.
Tro meg, det fins ingen god måte å bade på.
- Så rart... Hvordan gjorde du det? - Talent!
Det må jeg prøve.
Det gikk jo glatt.
- Du er en ekte familiehund. - Å ja?
- Du er rar. - Nei, det er du som er rar.
Å ja?
Har aldri hatt den følelsen før
Blir helt gelé i knærne Hun gjør meg mør
Og min frihet har pluts'lig
fått mindre å si
Jeg trodde jeg var en egoist
Jeg tenker først på ham og mitt eget sist
Og hvor lykkelig vi to kan bli
Helt fantastisk Noen i mitt liv
Er kanskje glad i meg
Å, tenk at dette kunne hende meg
Helt vanvittig Noe i mitt liv
Er bedre enn en drøm
Å, tenk at dette kunne hende meg
Hun gjør meg varm om hjertet, vet jeg
Han gjør meg svimmel bare han ser på meg
Tenk om det vi har følt
for hverandre
Er kjærlighet
Vanvittig
Jeg blir uten ord
- Bare hun - Bare han
- sier hei - sier hei
Jeg visste ikke det gikk an
Jeg ante ikke det gikk an
Å, tenk at dette kunne
hende...
...meg
- Pent strøk... Snobbeåsen. - Jim lar aldri grinden stå åpen.
- Kom, Landstrykeren. - Å nei, vi må gjemme oss!
Hvorfor det, hva er det?
Kom, gutt. Vi har gjort alt vi kan for i dag.
Vi finner ham nok. Du var tidenes beste lausbikkje.
Og jeg har tro på den gamle Landstrykeren.
Den gamle Landstrykeren?
Jeg skulle ønske den gamle Landstrykeren var her.
Kom, Landstrykeren! Vi finner nok Fant i morgen.
- Er Landstrykeren faren din? - Jeg... Nei!
Angel, vent!
- Fant dere ham? - Kanskje i morgen.
Fant... Dumme Fant.
Jeg trodde ikke de ville savne meg så veldig.
Hvordan kunne du rømme fra et så fint hjem?
- Du vet ikke hvordan det var. - Nei, jeg gjør ikke det.
Må være fælt når noen bryr seg så mye om en.
Jeg vil være vill og fri, det kan jeg ikke være her.
Jeg ville gi alt for å leve ditt liv.
Og jeg ville gi alt for å leve ditt liv.
Vi kan rømme sammen, Fant. Vi trenger ikke de andre.
Skjønner du ikke, Angel? En prøve til, og jeg blir dyngebikkje.
- Det er der jeg hører hjemme. - Nei, du er bedre enn som så.
Det er det jeg liker med deg.
Kom nå, grønnskolling.
Se der!
- Vi burde fortsette å lete. - Tullprat!
Det er 4. juli, da skal man more seg. Fortsett å lete etter pikniken.
Vi er ikke egentlig i festhumør, tante Sara.
Fant greier seg, og dere finner ham.
Nå skal vi spise.
Fant skal ikke få ødelegge festen for meg.
Så så, gutt.
Jeg visste det! Herlig...
Fantegutt! Kom hit!
- Ser du den familien der borte? - Mener du den der?
Nei, denne.
Din siste prøve er å infiltrere dem og befri kyllingen.
Rett foran nesa på den spake, lille familiehunden.
Du behøver ikke bevise noe, Fant.
- Hvorfor bryr du deg? - Jeg trodde du var bedre enn som så.
Hold snavla, Angel!
Kom igjen, gutt. Du vil jo være vill og fri - ikke sant?
Det koster ikke mer enn en saftig kylling.
Jeg skulle visst det - en gang familiehund, alltid familiehund.
Jeg er ingen familiehund!
- Fant hjemme! - Å himmel!
- Udyr! - Fant hjemme!
- Fant leke! - Kom tilbake!
Snadderet er servert!
Forbaska fillebikkje, dette glemmer jeg ikke! Jeg skal nok ta deg!
- Pent, jeg ristet ham av meg. - Ikke vær for sikker.
- Ta det rolig, virvelvind. - Jeg kommer ikke hjem!
Jeg vet det. Ta det rolig. Jeg vil bare snakke litt.
- Hvordan trives du? - Det er topp!
Jeg har lært alt av dyngebikkjene. Jeg gjør akkurat som jeg vil.
- Ingen lenker... - Ingen respekt for andres lunsj...
Det er slik det er ute på gatene. Men det vet jo du, ikke sant?
Du skapte reglene, men du fulgte dem aldri som valp.
Hvorfor sa du ikke at du var lausbikkje?
Jeg ville ikke at du skulle leve sånn.
Jeg fant noe bedre, jeg fant kjærligheten.
Å, så søtt. Jeg blir helt fuktig i øynene.
- Du er deg selv lik, ser jeg. - Så treffes vi igjen...
Som i gamle dager...
Før du snudde ryggen til alt som gjør oss til hunder.
- Han sier at du svek ham. - Buster ble sjalu på din mor.
- Du vraka meg! - Jeg forelsket meg!
Du valgte! Nå er det hans tur til å velge.
- Kom, gutt. - Du kjenner ham ikke. Vi går hjem.
- Hør. Nå gir han deg ordrer igjen. - Du hører ikke sammen med dem.
Der blir det lenken igjen. Jeg tilbyr deg frihet.
- Fant... - Fant!
- Velg, gutt. - Jeg vet hans beste!
Nei, du vet ditt eget beste!
Jeg er ikke deg, pappa, jeg er dyngebikkje!
Sånn skal det låte.
Enkelte ting må man lære på egen hånd.
Når du har fått nok, kan du alltid komme hjem.
Familiehund til det siste.
Som sagt, man kan ikke lære en gammel hund nye knep.
Hei, Fant! Nå skal du få som fortjent!
Du greide det! Nå er du vaskeekte dyngebikkje!
- Jeg er dyngebikkje! - Du er en av oss!
Du er en sussebass.
Jeg er dyngebikkje!
Hvordan kunne du gjøre det? Han er faren din, gå til ham!
Du er ikke som oss andre, du er snill og god og redelig.
- Du kommer til å miste det på gata. - Men jeg har fått alt jeg drømte om.
Hva drømte du om - dette?
Du har et hjem og en familie som er glad i deg. Du er ikke som oss andre.
Akkurat, ja...
Han er snill og god og redelig.
Er ikke det sant, Fantegutt?
- Vil du være en liten familiebisk? - Nei!
Du vet hva jeg synes om familiehunder!
Slutt! Det er hun som vil være familiehund, ikke jeg.
- Det var ikke meningen. - Er det sant?
- Det er ikke noe galt med familier. - Hør! Hun vil bli et lite husdyr!
Et lite husdyr...
- Du er ingen dyngebikkje! - Nei, Buster.
Ikke nå lenger.
Og...jeg er ikke jenta di.
Nå blir det bråk...!
Du hører kanskje hjemme her likevel.
- Har du ingen sans for humor? - Hei, Angel!
Æsj, hvem bryr seg om henne? La henne finne en liten familie.
Angel...?
Angel!
Det var ikke meningen, Angel! Jeg vet ikke hva jeg tenkte på.
Hvor er du, Angel?
Akkurat som jeg trodde, han leter etter Angel.
Herlig - på tide å ta et gammelt oppgjør.
Ikke rør deg av flekken, din rakker!
Hva i...?
Det var som... Nå slipper du ikke unna!
Jeg har fått alt jeg noen gang har drømt om...
Og det er ikke verdt noe.
Kom her, din lille pøbel!
Buster!
Nå har jeg deg! Skulle du sett, ikke noe halsbånd.
Det blir enveisbillett til hundegården!
Smart trekk... Nå sitter jeg her, uten halsbånd.
Pappa hadde rett. Buster betyr bare bråk.
Skulle ønske jeg var hjemme...
Alltid der
på flekken hvis du ber dem
Alltid der
når du må søke ly
Alltid der
og trøster når du faller
Alltid der til du står opp på ny
Hus og hjem
Støtter deg
Og ønsker deg velkommen
Vil du bli,
så er det opp til deg
Ingen kan
forstå ditt hjerte bedre
Alltid der
og hjelper deg på vei
Hus og hjem
Hva er familie?
Omsorg og hengivenhet
Slik kjærlighet består
Og den vil følge deg der du går
Alltid der
og ønsker deg velkommen
Hva er familie?
Vil du bli
så er det opp til deg
De står deg nær
Ingen kan
forstå ditt hjerte bedre
Alltid der
og hjelper deg på vei
Hus og hjem
Alltid der
Hus og hjem
- Fant! - Angel! Stikk! Han tar deg også!
Herfra rømmer du ikke.
Du trodde du kunne lure meg, hva? Å nei, du...!
Jeg tror du har havnet i feil celle!
Hei, Reggie. Lenge siden sist...
Skynd dere, Fant er ille ute! Han er i hundegården.
Hold ut, gutten min!
Få labbene bort fra gutten min!
Ikke rør pappa!
Det er ute med ham!
Pappa?
Du tok ham! Pent!
Nå går vi.
Du, fillebikkja som slapp unna...
Slipp, slipp! Å, hjelp!
Slipp meg!
Er det ikke fine fyrverkerier i kveld?
Angel!
Kom nå.
Jeg da, kamerat? Jeg som støttet deg gjennom hele kampen...
Kom tilbake!
- Pappa... - Ja, gutten min?
Jeg er lei for det, jeg skulle ikke ha rømt.
Lille virvelvind... Jeg var nok litt for streng mot deg.
Vi kan sikkert gå ned til elva og ule mot månen en gang iblant.
- Mener du det, du og jeg? - Fattern din kan da ule litt ennå.
Jeg har funnet ham!
Denne gangen vet jeg at jeg har funnet ham!
Du har ikke funnet det døyt - igjen.
- Bare seks katter, tre ekorn... - Ikke vær så streng, onkel Skot.
Jeg er så streng jeg vil, Fant! Fem flygende griser, en gnu... Fant?
Neimen, det er jo Fant.
Og dette får jeg vel heller aldri høre slutten på...
- Skal vi gå hjem nå? - Ikke riktig ennå.
Det er en ting til jeg må gjøre.
Ser jeg syner? Det er Fant!
Fant har rømt fra hundegården!
Men ikke med din hjelp.
- Æsj, du vet hva vårt motto er. - Behold mottoet ditt, du!
Men ikke dette. Jeg skal hjem, dit hvor jeg hører hjemme.
Ha det, Buster.
Du bomma, Fantelusa!
- Det er gutten min, det. - Nå går vi hjem.
Kom tilbake! Du kan ikke gå fra meg, ditt husdyr!
Det kler deg, Buster. Søppel gir deg klasse.
- Kan noen hjelpe meg? - En familie låter bra.
Med massevis av barn og klemmer og kyss!
- Går dere nå, så kom ikke tilbake! - Adjø, Buster.
Det har vært nydelig!
Ikke gå fra meg - jeg bare tulla!
Busters problem æ'kke Busters problem, det er alles problem!
Hva er på ferde?
- Fant? - Fant hjemme!
Fant, jeg er glad i deg!
Flink bisk!
Så fint at du er hjemme hos oss igjen.
Som du stinker, du trenger et bad!
Men det kan vente.
Jim, jeg tror at Fant har funnet en venn.
Kom hit, jenta mi. Kom da...
Ikke vær redd.
Har du hjulpet vår Fant der ute på gatene?
- Å, hun er en liten engel. - Angel! Angel!
- Jim, kan vi ikke...? - Nei, vi har nok hunder som det er.
Vi kan ikke...
Nei, det går ikke.
Æsj, hvorfor prøver jeg å si noe? Velkommen til vår familie, Angel!
I vår knøttlille, passe
stor-lille, hygge-herlige, ærlige, alltid snille
koselige by
Vel møtt
SLUTT
Vel møtt!